УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0004131 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження № 569/14037/16-к (1-кп/569/1107/20), щодо яких ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 липня 2020 року призначено новий розгляд в суді першої інстанції відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні.

14 вересня 2020 року прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, який закінчується 14 вересня 2020 року, оскільки на даний час відсутні підстави для його скасування або зміни.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та зазначив, що обвинувачений не має наміру уникати судових засідань, покладених на нього обов`язків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи будь-яким чином впливати на хід розгляду справи відносно нього, як і впливати на учасників даного кримінального провадження.

Оцінивши подане клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження пояснення захисника, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання до задоволенню не підлягає і по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, виходячи з такого.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, серед іншого, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці, до 14 вересня 2020 року включно, з покладенням на обвинуваченого обов`язків визначених вказаною ухвалою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Під час розгляду даного клопотання прокурор не довів перед судом достатніх підстав та обставин щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки зазначені ним у клопотанні ризики не підтверджені належними доказами. Доводи цих ризиків грунтуються на припущеннях і тому клопотання про продовження строку запобіжного заходу виді домашнього арешту не можна визнати обгрунтованим і доведеним прокурором в підготовчому судовому засіданні.

При цьому, саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також ймовірне в майбутньому покарання у вигляді позбавлення волі не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 під час нового розгляду цього кримінального провадження самостійно з`являється в Рівненський міський суд Рівненської області для участі в підготовчому судовому засіданні.

Крім цього, виходячи зі змісту ст. 178 КПК України суд у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, встановлених у ст. 177 цього ж Кодексу, на підставі наданих сторонами матеріалів має оцінити в сукупності всі обставини, передбачені цією статтею, і зокрема, відповідно до п. 9 цієї статті, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов раніше застосованих запобіжних заходів для встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу, який має бути застосований до нього.

Судом враховано, що до обвинуваченого ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого неодноразово продовжувався та матеріали кримінального провадження не містять відомостей про порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, з моменту вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , 17 червня 2016 року, останній кримінальних правопорушень не вчиняв, працевлаштувався, зокрема з 02 липня 2020 року працює двірником в закладі дошкільної освіти (ясла-садок) №35 в м. Рівне та має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинувуваченого, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Враховуючи вказані обставини, суд переконаний, що запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час розгляду справи в суді та є достатнім для застосування такого в даному кримінальному провадженні.

Також суд вважає за необхідне при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.176, 179, 193-194, 205 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі території м. Рівне без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються на строк по 14 листопада 2020 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1