В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 24.06.2020 року, про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Добронь, Закарпатської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодружений, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у селі Велика Добронь, Ужгородського району Закарпатської області, придбав у невстановленої наразі органом досудового розслідування особи транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером « НОМЕР_3 », яке видане Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, згідно з яким вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

24 червня 2020 року о 05 годині 46 хвилин ОСОБА_3 , керуючи вказаним вище легковим автомобілем, рухався по проїзній частині автомобільної дороги по вулиці Малодобронська в селі Велика Добронь, Ужгородського району Закарпатської області, де відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з порушеннями абз. 3 п. 19.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), відповідно до якого якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил.

На вимогу ОСОБА_5 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб відповідно до п. 2.1 ПДР України, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою, вказаною вище, о 05 години 46 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою подальшого використання транспортного засобу, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_5 для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером « НОМЕР_3 », яке видане Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, тобто використав, достеменно знаючи, що вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є офіційним документом, що видається органами державної влади України, який надає особі право на керування транспортним засобом, та яке отримане всупереч п. п. 6-8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, а також виготовлене струменевим способом друку за допомогою знакодрукувальної техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для струменевих принтерів чи копіювальної техніки.

Окрім цього, з`ясовано, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером « НОМЕР_3 » від 25 червня 2007 року за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який є молодим за віком, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення проступку, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі за проведення трасологічної експертизи №9/81 від 13.08.2020 року у розмірі 980, 7 грн; технічна експертиза № 4/258 від 03.07.2020 року у розмірі 817, 25 грн.
Речові докази:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_3 », що направлене для перевірки за відповідною колекцією та постановки на облік до ДНДЕКЦ МВС України знищити.

-Автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» з державним номерним знаком НОМЕР_1 повернути власнику або уповноваженій ним особі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1