Справа № 585/1197/20
Номер провадження 1-кп/585/275/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 11.01.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, ІПН НОМЕР_1 ,
раніше судимого: 1) 01.06.1994 р. вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України, відстрочити виконання вироку на 2 роки;
2) 21.11.1995 р. вироком Білопільського районного суду за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 12.03.1999 р. вироком Білопільського районного суду Сумської області за ст. 140 ч. 2, ст. 43 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;
4) 13.08.2004 року вироком Ленінського районного суду м. Луганськ за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 31.08.2005 року вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;
6) 10.11.2011 року вироком Білопільського районного суду Сумської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;
7) 14.12.2012 року вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі; звільнився 24.05.2019 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за корисливий злочин, 11.01.2020 року близько 02 години 00 хв. з метою вчинення крадіжки, таємно, через незамкнену хвіртку проник в середину двору за адресою: АДРЕСА_3 , та шляхом вільного відчинення дверей, які були незамкнені, проник всередину кватири звідки умисно, повторно, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 800 грн., завдавши гр. ОСОБА_5 , 1975 р.н., матеріальної шкоди на зазначену суму.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
2. Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю. Суду пояснив, що 11 січня 2020 року він зайшов в ночі близько 2-ї години до потерпілої в квартиру АДРЕСА_4 , оскільки він раніше там жив і йому стало цікаво подивитися, хто там живе. Пояснив, що коли зайшов до квартири, то бачив світло на кухні. Подумав, що потерпіла там. У цей час побачив на трюмо гроші в сумі 800 грн., вирішив їх викрасти, забрав їх і вийшов з квартири. Кошти пізніше витратив на власні потреби. Після того, як його викрили, то шкоду ОСОБА_5 відшкодував. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілої.
3. Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що винаймала квартиру АДРЕСА_4 . В ніч на 11.01.2020 року вона лягла дивитись телевізор і заснула. Двері в будинок залишились не замкнені на замок. Коли зранку встала, то помітила викрадення грошей в сумі 800,00 грн., які лежали на трюмо. Заявила в поліцію. Поліція з`ясувала, що це вчинив ОСОБА_4 . Зазначила, що шкода відшкодована шляхом повернення викраденого. На суворому покаранні не наполягала.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
4. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.к.п.60), яким стверджується початок досудового слідства 11.01.2020 року по факту крадіжки грошових коштів в сумі 800,00 грн. належних ОСОБА_5 , з квартири АДРЕСА_4 .

5. Протокол огляду місця події від 11.01.2020 р. з фототаблицею до нього (а.с. к.п. 62-67), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин крадіжки грошових коштів за адресою: АДРЕСА_3 .

6. Висновок експерта № 19/119/6/3-119е від 04.02.2020 року (а.с.к.п. 73 - 80), згідно якого слід слідоутворюючого об`єкту, розмірами 163х91 мм, зафіксований фотозйомкою 11.01.2020 в ході огляду місця події, зображений на фотознімку, який роздрукований на одному аркуші паперу за фактом крадіжки майна ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 придатний для порівняння за загальними ознаками; вирішити питання придатності сліду для ідентифікації, можливо лише при порівняльному дослідженні зі слідоутворюючим об`єктом, яким міг бути залишений даний слід. Питання, яким взуття залишений слід, розмірами 163х91 мм, не вирішувалося у зв`язку з тим, що встановити слідоутворюючого об`єкт, яким залишений даний слід, неможливо. Слід слідоутворюючого об`єкту, розмірами 155х112 мм, зафіксований у гіпсовому зліпку 11.01.2020 в ході огляду місця події за фактом крадіжки майна ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , придатний для порівняння за загальними ознаками; вирішити питання придатності сліду для ідентифікації, можливо лише при порівняльному дослідженні зі слідоутворюючим об`єктом, яким міг бути залишений даний слід. Питання, яким типом взуття залишений слід, розмірами 155Х112мм, не вирішувалося у звязку з тим, що встановити слідоутворюючий об`єкт, яким залишений даний слід, неможливо.

7. Протокол проведення слідчого експерименту (а.с.84-87 з фототаблицею), в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 показав, як він близько 02 години 11.01.2020 року, таємно проник та вчинив крадіжку грошових коштів з квартири АДРЕСА_4 .

8. Розписка ОСОБА_5 від 03.04.2020 р. (а. с. к.п. 70), якою підтверджується, що остання отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 800 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, внаслідок вчинення останнім крадіжки.

9. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачений це її колишній співмешканець. Вона жила з ним з 2019 року по АДРЕСА_3 , це район «Засулля». У день крадіжки вона була на роботі. Після повернення обвинувачений розповів, що приходила поліція, перевіряла взуття з приводу того, що він обікрав будинок, де вони раніше жили. Він підтвердив, що це він украв кошти з цієї квартири. Сказав, що кросівки, в яких він був, він заховав. Гроші вони витратили разом на покупки. На наступний день після крадіжки, кросівки вкинули в річку Сула. Хто жив у тому будинку, вона не знає. Обвинуваченого характеризує, як брехуна.

10. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що квартиру АДРЕСА_4 , належить їй. Певний період квартиру винаймав обвинувачений ОСОБА_4 зі своєю співмешканкою на ім`я ОСОБА_8 . Потім співмешканка сказала їй, що ОСОБА_4 раніше судимий і вона попросила їх виїхати з квартири. Після них квартиру винаймала ОСОБА_5 .. У січні 2020 р. до неї зателефонувала потерпіла і сказала, що її обікрали, викрали кошти в сумі 800,00 грн., які лежали на трюмо. Коли до неї приїхала поліція, то вона зателефонувала Інзі і спитала адресу, за якою вони зараз живуть. Цю адресу вона повідомила поліції. Пізніше ОСОБА_8 зателефонувала до неї і розповіла, що кошти із квартири викрав ОСОБА_4 . Потерпіла їй розповідала, що двері на замок того дня не замкнула. Пояснила, що із зовні двері зачинялись на навісний замок, а із середини на засув. Якби двері потерпіла зачинила, то із зовні їх відкрити не можливо.

11. Дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 відображені у інформації щодо судимостей , перебування на військовому обліку, щодо перебування на медичному обліку, характеристиці з місця проживання (а.с.88-108).

ІV. Оцінка Суду.
15. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке йому інкримінуються, Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 4-11).

16. З іншої сторони обвинуваченим ОСОБА_4 хоча і визнано вину у вчиненні крадіжки, однак надано заперечувальні показання в частині проникнення до квартири з метою вчинення крадіжки (див.п.2), наголошено на тому, що прийшов він до квартири з цікавості подивитись хто там живе, а, будучи в квартирі, побачив гроші на трюмо, які викрав.

17. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:

17.1. Сторони кримінального провадження не заперечували, що 11 січня 2020 року ОСОБА_4 перебував у будинку потерпілої, в якому він взяв грошові кошти, які йому не належали.

17.2. При цьому, потерпіла ОСОБА_5 пояснила обставини про те, що із її квартири пропали грошові кошти (див. пункт 3).

17.3. Показання потерпілої повністю узгоджуються з відповідними розписками про отримання коштів (див. пункти 8) та протоколом огляду місця події (див. пункт 5).

17.4. Надаючи оцінку протоколу слідчого експерименту (див. пункт 7), Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою проведення слідчого експерименту може бути віднесено до «позасудових показань», які з врахуванням положень частини четвертої статті 95 КПК повинні бути перевірені в судовому засіданні.

Так в даних правовідносинах при проведенні слідчого експерименту обвинуваченому були роз`ясненні його права згідно із статтею 42 КПК, що він підтвердив власним підписом. При цьому його показання частково збігаються з показаннями наданими в судовому засіданні і підтверджують обставини саме про те, що ОСОБА_4 проник до квартири вночі і взяв гроші у ОСОБА_5 .

17.5. Щодо позиції обвинуваченого про привласнення коштів шляхом їх вільного доступу, то Суд звертає увагу на наступне.

Доводи про те, що засуджений мав вільний доступ до житла потерпілої і зайшов у квартиру з цікавості, є неприйнятними, оскільки будь-яке вторгнення до житла (іншого володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку, є незаконним. Так, потерпіла з обвинуваченим у дружніх відносинах не перебувала, до себе не запрошувала, дозволу зайти до квартири не давала, і у будинку речей обвинуваченого не було. Однак обвинувачений, достовірно знаючи про те, що потерпіла проживає одна, що двері будинку закриваються на засув, не вчиняв жодних дій на те, щоб покликати потерпілу, а виявивши відкритими двері, пройшов у середину квартири і одразу виявив кошти, які й викрав. Із сукупності дій обвинуваченого як до так і після вчинення крадіжки, виходячи з часу вчинених обвинуваченим дій, суд приходить до висновку, що обвинувачений мав намір проникнути до квартири потерпілої з метою вчинення крадіжки, ще до того як виявив двері відчиненими.

На такі підходи по розмежуванню крадіжки шляхом «проникненням» від «вільного доступу» звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 686/12526/17

18. Далі Суд звертає увагу, що кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується ряд принципів.

Наприклад із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який є характерним для англосаксонської правової системи. При доктринальному тлумаченні висловлюється позиція, що для стандарту «поза розумним сумнівом»: не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що рішення є неправильним; для вирішення поставленого питання необхідно, щоб була впевненість, непохитність, відсутність будь-яких вагань; поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість».

Із статті 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», що є характерним для континентальної системи права і застосування якого є доцільним для правовідносин, які розглядаються.

Зокрема, виходячи із проведеного вище аналізу доказів сторін кримінального провадження, Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

19. Отже, Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною третьою статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
Вина ОСОБА_4 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.
20. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди потерпілій.

При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_4 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Активне сприяння розкриттю злочину виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Так, учасниками судового провадження не заперечувалось, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 розповів про час, місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), назвав обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив у судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному проваджені.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК не встановлено.

9. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

9.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

9.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину;

9.3. особу винного - його матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, а саме те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

9.4. наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

9.5. обставини, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують таке;

9.6. те, що він має судимість;

9.7. відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання.

За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.3 ст.185 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
10. Цивільний позов по справі не заявлявся.

11. Процесуальні витрати по справі: за проведення судової трасологічної експертизи №19/119/6/3-119е від 04.02.2020 р. 1099 грн. 07 коп., на підставі ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

12. Відповідно до статті 100 КПК речові докази:

12.1. фотознімок фрагменту сліду низу підошви взуття, який поміщений до сейф пакету Експертної служби МВС 3855118 та гіпсовий зліпок фрагменту сліду низу підошви взуття, який поміщений до сейф пакету Експертної служби МВС 4059017, які зберігаються у камері речових доказів Роменського ВП ГУНП України в Сумській області, - знищити.

13. Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 визнати винним за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи №19/119/6/3-119е від 04.02.2020 р. в сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 07 копійок.

3. Речові докази:

3.1. фотознімок фрагменту сліду низу підошви взуття, який поміщений до сейф пакету Експертної служби МВС 3855118 та гіпсовий зліпок фрагменту сліду низу підошви взуття, який поміщений до сейф пакету Експертної служби МВС 4059017, які зберігаються у камері речових доказів Роменського ВП ГУНП України в Сумській області, - знищити.

4. Початок строку відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1