Єдиний унікальний номер 741/1538/20
Номер провадження 1-кс/741/290/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка клопотання прокурора Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що до чергової частини Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що по вул. Вокзальна м Носівка Чернігівської області автомобіль ГАЗ 24-10, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 здійснив зіткнення з деревом ростучим біля господарства №190 по вул. Вокзальна м. Носівка, внаслідок чого пасажири данного автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження у вигляді забою тулуба та голови, ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями перебуває на лікуванні в реанімаційному відділенні Носівської ЦРЛ.
Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 17.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
При виїзді слідчо-оперативної групи на місце пригоди встановлено, що автомобіль марки ГАЗ 24-10, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі біля господарства №190 по вул. Вокзальна м. Носівка Чернігівської області зі слідами механічного ушкодження. Після документування та схематичного відображення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ГАЗ 24-10, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено на тимчасове зберігання до Носівського відділення поліції за адресою: вул. Центральна 15, м. Носівка Чернігівської області.

Згідно технічного паспорту автомобіля НОМЕР_2 , власником автомобіля марки ГАЗ 24-10, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_2 , а, як встановлено, фактичним власником є ОСОБА_4 . В ході допиту ОСОБА_4 пояснив, що автомобіль ГАЗ 24-10, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 він придбав 15.12.2020 за техпаспортом у свого знайомого, без переоформлення автомобіля на своє ім`я, йому не відома будь-яка інформація про особу, яка документально є власником автомобіля, а саме про ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 17.12.2020 року вищевказане автомобіль визнаний речовим доказом, так як містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За вказаних обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, та з метою проведення експертизи, прокурор просив накласти арешт на зазначене вилучене майно із забороною користування, розпорядження та відчуження.
До початку розгляду клопотання, прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити, накласти арешт на автомобіль.

Фактичний власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Просив не вилучати майно.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд визнав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність прокурора, власника майна.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ 24-10», 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно технічного паспорту автомобіля НОМЕР_3 від 27.06.1988 року є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_2 , а фактичним власником є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , із забороною їх відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1