УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/3918/19

Провадження №1-кп/505/217/2020

04.09.2020 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відсутності потерпілої ОСОБА_6 розглянувши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001312 від 04.10.2019 р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка, Котовського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, до арешту працюючого по найму, одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.09.2019 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.12.2019 року в провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0001312 від 04.10.2019 р.

02.12.2019 р. ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської області від 07.10.2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2019 року .

03.12.2019 року ухвалою підготовчого судового засідання відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.01.2020 року включно.

20.01.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, тобто до 19.03.2020 року включно.

17.03.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, тобто до 15.05.2020 року включно.

Ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 13.04.2020 року міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, тобто до 11.06.2020 року включно.

10.06.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, тобто до 08.08.2020 року включно.

17.07.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, тобто до 14.09.2020 року включно.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб, враховуючи ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, які ще недопитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання або домашній арешт неможливе, оскільки вони не забезпечать в повній мірі запобіганню вищевказаних ризиків. Також прокурор просив не визначати заставу у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину насильницького характеру.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області за №782 від 20.01.2020 року, в якій вона просить провести судове засідання без її участі у зв`язку з сімейними обставинами.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики вказані в клопотанні прокурора є необґрунтовані.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Оскільки судом встановлено, що не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на певний строк, а тому існують ризики, що він може переховуватись від суду; впливати на потерпілу, свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, захисником та обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який , не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими, санкція за вчинення якого передбачає покарання від семи до десяти років позбавлення волі. Згідно ст.178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а також те, що він обвинувачується у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення в період невідбутого іспитового строку за попереднім вироком, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 392, 369 КПК України, суд -

Ухвалив:

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка, Котовського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, до арешту працюючого по найму, одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - продовжити на 60 діб, тобто до 02.11.2020 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, захиснику, обвинуваченому, начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», начальнику ІТТ №4 Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1