Справа №345/3879/20
Провадження № 1-кп/345/105/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , одруженого, інваліда 3 групи, на утриманні має одну малолітню дитину, не депутата, раніше не судимого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -
встановив:
ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.
Злочин вчинено за наступних обставин:
23.06.2020 приблизно о 10 годині 30 хвилин у світлу пору доби, суху погоду, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на під`їзній дорозі до будинку АДРЕСА_3 . Сівши за кермо автомобіля, ОСОБА_5 увімкнув двигун та розпочав рух заднім ходом для того, щоб здійснити виїзд на проїзну частину дороги.
Перед початком руху ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись заднім ходом проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася позаду автомобіля.
При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 1.7., згідно якого усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;
п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.9., у відповідності до якого під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;
п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У результаті порушення водієм ОСОБА_5 указаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та її органів з двобічними переломами ребер, поперечним переломом тіла грудини, забоєм обох легень, крововиливами в пристінкову плевру, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного шоку, від яких того ж дня в КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області» наступила її смерть.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся та пояснив, що він на тому місці завжди паркується. Зокрема 23.06.2020 приблизно о 10 годині 30 хвилин у світлу пору доби, він підійшов до свого автомобіля, який знаходився на під`їзній дорозі до будинку АДРЕСА_3 . Сівши за кермо автомобіля, він увімкнув двигун та розпочав рух заднім ходом для того, щоб здійснити виїзд на проїзну частину дороги. Перед початком руху він не бачив жодних перешкод для здійснення даного маневру, однак вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, як виявилось знаходилася позаду його автомобіля. Як йому пізніше стало відомо внаслідок даної ДТП потерпіла ОСОБА_6 того ж дня від отриманих тілесних ушкоджень у лікарні померла. Ствердив також що він керує автомобілем близько 20 років, і часто їздить на даній ділянці дороги, оскільки його дружина там здійснює підприємницьку діяльність.
Щиро розкаюється, просить суворо не карати, добровільно відшкодував потерпілим завдану моральну шкоду.
Потерпіла подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 3 роки, поклавши на нього відповідні обов`язки.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив теж ОСОБА_5 суворо не карати, так як останній вину визнав, розкаявся, вчинив злочин з необережності, потерпілій матеріальну шкоду відшкодував, тому просив при призначенні покарання врахувати дані обставини та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши на нього відповідні обов`язки та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до ст.92 КПК України зокрема: зібраних по справі письмових та речових доказів, а саме:

-протоколами огляду місця події від 23.06.2020 та від 24.06.2020, згідно яких було оглянуто місце події, а саме: ділянку дороги, яка є під`їзною до будинку АДРЕСА_3 , де саме обвинуваченим 23.06.2020 було спричинено дане ДТП, внаслідок якого потерпілій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було завдано тілесних ушкоджень, від яких остання померла (а.с. 31-39, 40);
-протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 24.06.2020, згідно якого, у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було впізнано труп потерпілої ОСОБА_6 , яка загинула внаслідок ДТП, яка мала місце 23.06.2020 о 10:30 год. у світлу пору доби, на під`їзній дорозі до будинку АДРЕСА_3 (а.с. 41);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.06.2020 о 13:45 год., що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення ДТП був у тверезому стані (а.с. 42);

-копією водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про те, що 23.06.2020 на момент вчинення ДТП, обвинувачений ОСОБА_5 на правових підставах керував вказаним вище транспортним засобом, яким було спричинено смертельних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 43);

-протоколом огляду від 31.07.2020, згідно якого, було оглянуто відеозапис, тривалістю 48 сек., який проводився надворі у світлу пору доби і камера направлена на проїжджу частину та зупинку громадського транспорту, де також у поле зору камери потрапила під`їзна дорога до будинків міського типу, де у верхньому лівому куті є напис: «задавили людину» і даний DVD-R диск було оглянуто судом у судовому засіданні (а.с. 44-50, 51);

-постановою про визнання речовим доказом від 30.07.2020, згідно якої, DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, що в АДРЕСА_3 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000655 від 23.06.2020 (а.с. 52);

-постановою про визнання речовим доказом від 25.06.2020, згідно якої, одяг потерпілої ОСОБА_6 (куртка, хустина, штани, труси, тапочки) визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000655 від 23.06.2020 (а.с. 53);

-постановою про визнання речовим доказом від 23.06.2020, згідно якої, автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС в Івано-Франківській області 19.06.1991 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, серії НОМЕР_3 видане 29.08.2017 на ОСОБА_9 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000655 від 23.06.2020 (а.с. 54);

-ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.06.2020, згідно якої, на автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС в Івано-Франківській області 19.06.1991 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, серії НОМЕР_3 видане 29.08.2017 на ОСОБА_9 накладено арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (а.с. 55-58);

-ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.08.2020, згідно якої, скасовано арешт на посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС в Івано-Франківській області 19.06.1991 на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, серії НОМЕР_3 видане 29.08.2017 на ОСОБА_9 (а.с. 98-99);

-ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.08.2020, згідно якої, частково скасовано арешт на автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору в частині права користування транспортним засобом власницею даного транспортного засобу ОСОБА_9 (а.с. 94-96);

-висновком експерта № 92, згідно якого смерть потерпілої ОСОБА_6 23.06.2020, можна вважати, що настала від гострої серцевої недостатності, яка розвинулася внаслідок ішемічної хвороби серця з атеросклеротичним коронаросклерозом. Однак, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 , були виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки із двобічними переломами ребер, поперечним переломом тіла грудини; травма правої ноги із закритим переломом правої стегнової кістки; травма голови із синцем, садном, забійною раною та крововиливами в м`які покрив голови; забій м`яких тканин із травматичним набряком та садном правого колінного суглоба; садно та синець в ділянці правої ноги; синець та садно в ділянці лівої ноги; синець лівої молочної залози; синці в ділянці правої руки. Синець в ділянці правої руки 9середня третина правого плеча), синець лівої молочної залози та синець в ділянці правої ноги (верхня третина правого стегна) утворилися через дію тупих твердих предметів в термін біля 6-7 діб до моменту настання смерті, а решта описані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і виступаючі частини автомобіля, незадовго до поступлення на стаціонарне лікування в Калуську ЦРЛ. На час смерті потерпілої ОСОБА_6 у крові та ліквору від трупа останньої не виявлено складових ознаків будь яких видів спиртів та їх ізомерів,що давали б підстави вважати, що незадовго до поступлення на стаціонарне лікування, остання вживала алкогольні напої (а.с. 59-65);

-висновком експерта № 859, згідно якого, при проведенні експертизи трупа потерпілої ОСОБА_6 , у останньої був наявний набряк та набухання головного мозку, периваскулярний, вогнищево-дифузний кардіосклероз, коронасклероз, коронароспазм, ліпоматозміокарду, діапедезні крововиливи в міокард, нерівномірне кровонаповнення судин міокарду, паренхіматозна дистрофія внутрішніх органів, крововилив у м`які тканини в голові (а.с. 66-67);

-висновком експерта № 869, згідно якого, при судово-токсикологічному дослідженні крові та ліквору від трупа потерпілої ОСОБА_6 , - не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів (а.с. 68-69);

-висновком експерта № 450, згідно якого, кров із трупа потерпілої ОСОБА_6 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с. 70-71);

-висновком експерта № 92-Д у додатковій експертизі, згідно якого, на підставі висновку експерта № 92 від 24.06.2020 на ім`я потерпілої ОСОБА_6 додатково наданих медичних документів (медичної карти стаціонарного хворого № 3851 Калуської ЦРЛ, копії карти виїзду № 135 від 23.06.2020 Калуської ШМД), копії листа КНП «Калуський МЦ ІМСД», додаткових результатів лабораторних експертиз (висновок експерта № 1181 від 29.09.2020 - 15.10.2020 додаткової судово-гістологічної експертизи), матеріалів кримінального провадження № 0000655, - можна вважати, що смерть потерпілої ОСОБА_6 настала внаслідок закритої травми грудної клітки та її органів з множинними двобічними переломами ребер, поперечним переломом тіла грудини, забоєм обох легень, крововиливами у пристінкову плевру, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного шоку. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки та її органів з множинними двобічними переломами ребер, поперечним переломом тіла грудини, забоєм обох легень, крововиливами у пристінкову плевру, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного шоку; травма правої ноги із закритим переломом правої стегнової кістки; травма голови із синцем, садном, забійною раною та крововиливами в м`які покриви голови; забій м`яких тканин із травматичним набряком, садном правого колінного суглоба; садно та синець в ділянці правої ноги; синець та садно у ділянці лівої ноги; синець лівої молочної залози; синці в ділянці правої руки. Синець в ділянці правої руки (середня третина правого плеча), синець лівої молочної залози та синець в ділянці правої ноги (верхня третина правого стегна) утворилася від дії тупих предметів в термін біля 6-7 діб до моменту настання смерті, а решта описані вище тілесні ушкодження, утворилися від дії тупих твердих предметів. Якими могли бути і виступаючі частини автомобіля незадовго до поступлення на стаціонарне лікуванням Калуську ЦРЛ. Закрита травма грудної клітки та її органів з множинними двобічними переломами ребер, поперечним переломом тіла грудини, забоєм обох легень, крововиливами у пристінкову плевру, яка ускладнилась розвитком тяжкого травматичного шоку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя у момент їх спричинення; травма правої ноги із закритим переломом стегнової кістки має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а решта описані вище тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, в тому числі і перелому правої стегнової кістки, характер і розташування слідів ковзання на одязі та пошкоджень на автомобілі, слід вважати, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілою ОСОБА_6 , коли остання перебувала у вертикальному положенні та була обернена до задньої поверхні автомобіля передньо-правою поверхнею тіла, при цьому внаслідок первинного удару виступаючими частинами автомобіля (заднім бампером) був заподіяний перелом правої стегнової кістки, з наступаючим падінням тіла на поверхню дороги, при цьому утворилася травма голови із синцем, садном, забійною раною та крововиливами у м`які покриви голови, та закрита травма грудної клітки внаслідок стиснення її між покриттям дороги та днищем автомобіля. Також, при судово-медичній та судово-гістологічній експертизах трупа потерпілої ОСОБА_6 , були виявлені ознаки органічних захворювань: атеросклероз аорти, периваскулярний, вогнищево-дифузний кардіосклероз та атеросклеротичний корона склероз, які могли сприяти смерті (а.с. 71-77);

-висновком експерта № 1181, згідно якого, на момент смерті у потерпілої ОСОБА_6 був: периваскулярний. Вогнищево-дифузний кардіосклероз, коронаросклероз, коронароспазм, ліпоматоз міокарду, інтраальвеолярні крововилив, вогнищевий бронхоспазм, вогнищевий дистелектаз легень, вогнищева емфізема легень, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів та паренхіматозна дистрофія, вогнищеві крововиливи в оточуючу тканину надниркових залоз (а.с. 78);

-висновком експерта № 130, згідно якого, на елементах одягу потерпілої ОСОБА_6 були виявлені сліди ковзання, які утворилися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня автодороги. Слід вважати, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілою, коли остання перебувала у вертикальному положенні тіла та була обернена до задньої поверхні автомобіля передньо-правою поверхнею тіла, при цьому внаслідок первинного удару виступаючими частинами автомобіля утворилися сліди ковзання на передньо-зовнішній поверхні правої штанини у верхній частині та був заподіяний перелом правої стегнової кістки (а.с. 78-86);

-висновком експерта № СЕ-19/109/13/3-505 ІТ/20, згідно якого, на момент вчинення смертельної ДТП, яка мала місце 23.06.2020 приблизно о 10 годині 30 хвилин на під`їзній дорозі до будинку АДРЕСА_3 , гальмівна система автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_5 , була у справному стані (а.с. 87-91);

-висновком експерта № СЕ-19/109/13/3-628 ІТ/20, згідно якого, у діях ОСОБА_5 при вчиненні даної ДТП, вбачаться невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 10.9 ПДР України, які з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП (а.с. 92-93).

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що обвинувачений повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який на «Д» обліку в психіатра та нарколога не числиться, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, вік, стан здоров`я та скоєння злочину, будучи не судимим. При цьому суд бере до уваги вік потерпілої, стан її здоров`я та спосіб життя.
З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості злочину, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема відсутність судимості, щире каяття, відшкодування потерпілій стороні моральної шкоди, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 3 (три) роки, позицію обвинуваченого та його захисника, які не заперечили проти пропозиції прокурора, однак просили не призначати йому додаткового покарання у виді позбавлення прав керування транспортними засобами, так як він, допомагає дружині у здійсненні підприємницької діяльності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1961,40 гривень слід стягнути із обвинуваченого в дохід держави.
Питання про скасування арешту майна вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-370, 374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1961,40 гривень.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт у повному обсязі, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.06.2020.
Речові докази:

-автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який переданий на зберігання володільцю ОСОБА_9 вважати їй повернутим;

-DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, що в АДРЕСА_3 , який зберігається при матеріалах судової справи залишити зберігати там же;

-одяг потерпілої ОСОБА_6 (куртка, хустинка, труси, тапочки), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - знищити;

-посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС в Івано-Франківській області 19.06.1991 на ім`я ОСОБА_5 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - передати на зберігання в Територіальний сервісний центр 2642 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, серії НОМЕР_3 видане 29.08.2017 на ОСОБА_9 , яке передано володільцю ОСОБА_9 вважати їй повернутим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: