ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000009 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою технічною освіту, не є інвалідом, працюючого кухарем в мережі ресторанів «Чорноморка» у м. Києві, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Борова Фастівського району Київської області, громадянина України, має повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та двома невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали виділені у окреме провадження на залізничній станції Фастів-1 за адресою: вул. Шевченка, 30, м. Фастів, Київська область зайшли до 4 вагону № 07705 електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ» щоб доїхати з станції Фастів-1 до станції Мотовилівка.
Відразу після відправлення електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ» о 22 год. 30 хв., під час руху даного електропоїзда на станції Снітинка, що знаходиться поблизу с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та двома невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали виділені у окреме кримінальне провадження без попередньої змови між собою, перебуваючи у громадському транспорті, вирішили вчинити хуліганські дії.
Реалізуючи свій спільний раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та дві невстановлені слідством особи відносно яких матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, діючи умисно, групою осіб, з метою самоствердження, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, що проявилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка проявилася у пошкодженні впродовж тривалого часу чужого майна (дії тривали близько 20 хв. під час руху поїзда від станції Снітинка до станції Мотовилівка), тобто майна АТ «Українська залізниця» шляхом розрізання сидінь у вагоні, зривання сидінь з каркасів, розбиття скла на всіх вікнах та вхідних дверях вагону № 07705, що рухався в складі електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ».
Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та двох невстановлених слідством осіб відносно яких матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, призвели до порушення порядку нормальної діяльності АТ «Українська залізниця» та відповідно інтересів багатьох осіб, а саме пасажирів та працівників залізничного транспорту.
ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 10.10.2018 він з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ще двома хлопцями, на залізничній станції Фастів-1 зайшли до вагону електропоїзда сполученням «Миронівка-Київ» щоб доїхати з станції Фастів-1 до станції Мотовилівка. Відразу після відправлення електропоїзда на станції Снітинка, на протязі 20 хвилин пошкодили речі у вагоні, а саме вибили вікна у вагоні та порізали, а також повиривали сидіння у вагоні. У вчиненому щиро розкаявся та шкодує про вчинене.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 10.10.2018 він з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 та ще двома хлопцями, на залізничній станції Фастів-1 зайшли до вагону електропоїзда сполученням «Миронівка-Київ» щоб доїхати з станції Фастів-1 до станції Мотовилівка. Відразу після відправлення електропоїзда на станції Снітинка, на протязі 20 хвилин пошкодили речі у вагоні, а саме вибили вікна у вагоні та порізали, а також повиривали сидіння у вагоні. У вчиненому щиро розкаявся та шкодує про вчинене.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 10.10.2018 він з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ще двома хлопцями, на залізничній станції Фастів-1 зайшли до вагону електропоїзда сполученням «Миронівка-Київ» щоб доїхати з станції Фастів-1 до станції Мотовилівка. Відразу після відправлення електропоїзда на станції Снітинка, на протязі 20 хвилин пошкодили речі у вагоні, а саме вибили вікна у вагоні та порізали, а також повиривали сидіння у вагоні. У вчиненому щиро розкаявся та шкодує про вчинене.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушеня громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не застосовувався.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 18.11.2020.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 18.11.2020.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 18.11.2020.
Речові докази, а саме:
?металева ручка, передана для відповідального зберігання до камери зберігання речових доказів Фастівського ВП ГУНП в Київській області повернути представнику ПАТ «Українська залізниця».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_12 -Тьолушкіна