Справа № 161/2004/21
Провадження № 1-кс/161/959/21
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 04 лютого 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002868 від 22.09.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В
02.02.2021 слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 28.01.2021, в ході проведення огляду в приміщенні КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, 21.

У поданому клопотанні слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно може зберегти на собі сліди злочину, необхідне для проведення необхідних судових експертиз, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Представник КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду клопотання.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилася, водночас, подала суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, клопотання підтримала повністю.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002868, яке 22.09.2020 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.191 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 28.01.2021 в ході проведення огляду в приміщенні КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, 21, вилучено майно, яке постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 29.01.2021 визнано речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що таке майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 28.01.2021 в ході проведення огляду в приміщенні КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, 21, а саме на: халати медичні у кількості 2 штук синього кольору.

Заборонити користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя