У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2019 року відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , вирок відносно якого не оскаржується.

в с т а н о в и в :

вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
30.11.2020 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_4 із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.

Враховуючи, що прокурором подано клопотання про розгляд клопотання засудженого ОСОБА_4 у його відсутність, в порядку письмового провадження, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. п. 13, 14, 17 ч. 1 ст. 7 («Загальні засади кримінального провадження») КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких окрім інших відносяться: забезпечення права на захист; доступ до правосуддя; забезпечення права особи на оскарження процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, що відображено у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 р. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Водночас, згідно із правовими висновками, викладеними у рішенні ЄСПЛ від 10.07.1998 р. у справі «Тіннеллі та сини, Лтд та іншіта Мак- Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти.
При цьому, згідно рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Суботін проти України» та інші, суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно даним технічного носія інформації звукозапису, відеозапису та журналу судового засідання, засуджений був присутнім під час судового розгляду в суді першої інстанції 09.10.2019 р. та надав пояснення в обсязі, які вважав за необхідне. Після закінчення виступів, головуючий, оголосивши судові дебати завершеними, надав ОСОБА_4 останнє слово та видалився до нарадчої кімнати, після чого, 10.10.2019 р. оголосив вирок, копію якого засуджений ОСОБА_4 отримав 17.10.2019 р., що підтверджується даними розписки.
На виконання вказаного вироку 26.05.2020 р. ОСОБА_4 затримано та доставлено до ІТТ ГУНП № 1 в м. Миколаєві.
12.06.2020 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами провадження для подальшого оскарження вироку в частині зарахування строку попереднього ув`язнення.
Після ознайомлення 23.06.2020 р. із матеріалами кримінального провадження, 13.07.2020 р. ОСОБА_4 , в порядку виконання вироку, до суду першої інстанції подано клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, за результатами розгляду якого, 02.12.2020 р. суддею постановлено рішення про відмову.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність ОСОБА_4 із суттю прийнятого рішення та можливістю його оскарження у строки, передбачені КПК України, однак, засудженим ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на вказаний вирок лише 29.10.2020 р., тобто після сплину більш ніж року з часу постановлення зазначеного судового рішення. Будь-яких обставин, які перешкодили засудженому ОСОБА_4 подати апеляційну скаргу, зазначено не було.

За такого, підстав вважати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження засудженим ОСОБА_4 не вбачається, а тому строк на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2019 року поновленню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 395, 404, 405, 406, 532, 536 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2019 року.
Копію ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3