Справа № 159/3067/20
Провадження № 1-кп/159/359/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000398 від 29.02.2020року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого майстром ремонтно-механічного цеху ПК ВЧД-14 АТ "Укрзалізниця", раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до наказу № 271/ос від 01 вересня 2017 року переведений на посаду майстра з ремонту механічного устаткування дільниці 1 групи, майстра вагонного депо дільниці І групи виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Ковель філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» і за посадою був наділений організаційно - розпорядчими обов`язками та спеціальними обов`язками щодо охорони праці, що відображені у його посадовій інструкції, затвердженій начальником виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Ковель ОСОБА_5 , тобто був службовою особою.

28.02.2020 року о 08 год. 00 хв. майстер ремонтно-механічного цеху ОСОБА_4 , на виконання завдання на проведення ремонту ємності 10 м.куб. інв. № 930 для нагріву води з наступною перевіркою на протікання відповідно до заявки (технічного завдання) від 10 лютого 2020 року, перебуваючи на робочому місці по вул. Ветеранів, 3 у м. Ковелі, всупереч вимогам технологічного процесу для даного виду робіт, будучи відповідальним за дотримання вимог нормативно правових актів з охорони праці, промислової безпеки та безпечне проведення робіт згідно наказу № 140 від 31.05.2019 року «Про призначення відповідальних осіб за дотримання вимог нормативно - правових актів з охорони праці та безпечне проведення робіт по цехах», в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст.ст. 6, 13 ЗУ «Про охорону праці», надав бригадиру ОСОБА_6 , слюсарю ремонтнику ОСОБА_7 та електрогазозварювальнику ОСОБА_8 завдання щодо проведення ремонту зазначеної ємності та перевірки її на герметичність шляхом подачі стисненого повітря.

Після цього, зазначені вище особи, близько 11 год. 00 хв., на виконання вказівок майстра ремонтно-механічного цеху ОСОБА_4 , всупереч зазначеному у заявці від 10.02.2020 року способі перевірки (тобто перевірці рідиною), по завершенню монтажних робіт провели випробовування герметичності ємності 10 м.куб. інв. № 930 шляхом подачі у неї стисненого повітря та подальше обмилювання швів. Виявили витікання повітря через нещільність клепального шва та в подальшому, у другій половині дня, здійснили заварювання місця нещільності.

Разом з тим, майстер ремонтно-механічного цеху ОСОБА_4 , порушуючи п. 2.3. своєї посадової інструкції, не організував належним чином ремонтні роботи і випробування обладнання, не здійснив контролю за дотриманням правил експлуатації та технічного обслуговування обладнання, внаслідок чого слюсар ремонтник ОСОБА_7 та електрогазозварювальник ОСОБА_8 , близько 16 години, перебуваючи біля будівель слюсарних майстерень ремонтно-механічного цеху за вище зазначеною адресою, самовільно здійснили повторну перевірку ємності 10 м.куб. інв. № 930 на герметичність шляхом подачі стисненого повітря. Через декілька хвилин після початку наповнення ємності відбулася її розгерметизація, вирвало та викинуло фланцевий люк з теплообмінником, в результаті чого ОСОБА_7 отримав травми у вигляді відкритого перелому верхньої третини діалізу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, що, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» за ознакою небезпеки для життя, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, забійної рани верхньої третини правої гомілки, множинних забоїв та підшкірних гематом тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; а ОСОБА_8 травми у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної підшкірної параорбітальної гематоми правого ока та лобної ділянки, забою та підшкірної гематоми правого колінного суглобу, що, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, забою грудної клітки справа, закритих переломів І, ІХ-ХІІ ребер праворуч, поперечних відростків ThVIII та LII хребців, правої лонної кістки без зміщення відламків, що, згідно п. 2.2.1.в. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань в судовому засіданні відмовився. Виступаючи з останнім словом, вказав, що дійсно допустив упущення в своїй діяльності, що призвело до таких наслідків. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 271 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 271 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 271 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю роботи, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває, добровільно сплатив витрати медичного закладу на лікування потерпілих.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких матеріальних претензій потерпілих до обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді виправних робіт на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді від 02.03.2020 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, і призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 10 (десять) місяців з відрахуванням щомісячно із суми його заробітку в доход держави десяти відсотків, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2020 року, - скасувати.

Речові докази:

-6 (шість) журналів з правил безпеки, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути уповноваженим особам пасажирського вагонного депо "Ковель" філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця";

-манометр № НОМЕР_1 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути уповноваженим особам пасажирського вагонного депо "Ковель" філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця";

-7 (сім) частин електродів, 46 (сорок шість) частин болтів, 2 (дві) частини гумового ущільнювача, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1