Справа № 991/5778/20
Провадження1-кс/991/5946/20
У Х В А Л А
іменем України

15 липня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000207 від 21.02.2015,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 від 26.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000207 від 21.02.2015.
Захисник вказує, що у кримінальному провадженні № 0000107 від 10.04.2013 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. ст. 191, ч. 3 ст. 368-2 КК України. В подальшому матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 були виділені в окреме кримінальне провадження № 0000207 від 21.02.2015. Захисник зазначає, що відповідно до змісту процесуальних документів, що були прийняті в рамках кримінального провадження, вбачається необхідність дослідження обставин перерахування коштів ТОВ «Карпатибудінвест» на рахунки компаній-нерезидентів. В зв`язку з цим захисник звернувся до НАБУ з клопотанням про проведення слідчих дій, в якому просив підготувати та звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, щодо руху грошових коштів по рахунках ТОВ «Карпатибудінвест». Постановою від 26.06.2020 детектив відмовив захиснику у задоволенні клопотання.
Вважаючи цю постанову незаконною та необґрунтованою, захисник просить її скасувати, зобов`язати детектива відновити досудове розслідування; встановити для детектива строк звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення слідчої дії тимчасового доступу до документів та зобов`язати детектива повідомити слідчого суддю про виконання ухвали.

2.В судове засідання представники сторони захисту не з`явилися, подали клопотання про розгляд без їх участі, скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Детектив в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

3.Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
3.2. Процесуальна можливість сторони захисту заявляти клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій виникає із приписів ч. 3 ст. 93, ч. 6 ст. 223 КПК України, а порядок розгляду таких клопотань закріплений у ст. 220 КПК України. Згідно зі ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. В свою чергу, вимоги до змісту постанови, яка виноситься за результатами розгляду клопотання захисту, визначені ч.5 ст.110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
3.3. Правова природа оскарження рішень слідчого, прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й вмотивованості постановлених рішень, що може випливати із оцінки таких клопотань на предмет можливості і доцільності здійснення відповідних процесуальних дій.
3.4. Слідчий суддя встановила, що 24.06.2020 захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до НАБУ з клопотанням про проведення слідчої дії тимчасового доступу до речей та документів. За результатами розгляду вказаного клопотання детектив виніс постанову від 26.06.2020, якою в його задоволенні відмовив. Обґрунтував своє рішення тим, що 25.09.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинене у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів слідства та суду. Детектив зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
3.5. Предметом скарги є постанова від 26.06.2020, якою детектив відмовив у задоволенні клопотання захисту. Слідчим суддею встановлено, що по суті оскаржувана постанова не є рішенням слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. Так, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України). Главами 20 та 21 КПК України передбачені види слідчих дій, які поділяються на гласні слідчі дії (допит, пред`явлення для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, призначення експертизи) та негласні слідчі (розшукові) дії (втручання у приватне спілкування, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, спостереження за особою, річчю або місцем, аудіо-, відеоконтроль місця, контроль за вчиненням злочину, виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (експертизи), використання конфіденційного співробітництва).
3.6. Захисник ОСОБА_3 звернувся до детектива з клопотанням про здійснення тимчасового доступу до речей і документів. В свою чергу, у відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів не є слідчою (розшуковою) дією, а виступає одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України). Заявляючи клопотання про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, захисник назвав його клопотанням про проведення слідчих дій, обґрунтовуючи необхідність проведення його як слідчої дії.
3.7. За таких обставин, клопотання адвоката ОСОБА_3 від 24.06.2020 не є клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000207 від 21.02.2015, а є клопотанням про застосування заходу забезпечення такого кримінального провадження. При чому зазначення тимчасового доступу захисником як слідчої дії (помилкове або умисне) не зумовлює визнання рішення, яким детектив відмовив у його задоволенні, рішенням про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій. Відповідна постанова є рішенням про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій, винесення якої передбачено ст. 220 КПК України за наслідками розгляду клопотання сторони захисту. При чому постанова про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій, які не визнаються слідчими з точки зору Кримінального процесуального кодексу України, окремому оскарженню не підлягають.
3.8. З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування постанови про відмову у проведенні слідчих дій, оскільки клопотання не містило в собі вимоги провести саме слідчу дію, а у постанові детектива також не вказано, що він відмовляє у проведені слідчих (розшукових) дій.

4.Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 2, 22, 93, 131-132, 220, 223, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1