Провадження 1-кп/557/15/2021
Справа 557/1401/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000296 від 27 жовтня 2020 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Гощанського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малинівка Гощанського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном та, прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_4 , перебуваючи на території кукурудзяного поля №191602, яке орендує ТОВ «Лендком Симонів», що у с. Малинівка Гощанського району Рівненської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за їх діями ніхто не слідкує, зірвали 1621 (одна тисяча шістсот двадцять один) качан кукурудзи, які погрузили у мішки з метою подальшого викрадення, перенесли їх до проїзної частини. Таким чином, ОСОБА_3 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення вказаного кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежать від його волі, так як був виявлений та затриманий охоронцями кукурудзяного поля.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

26 жовтня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном та, прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_3 , перебуваючи на території кукурудзяного поля №191602, яке орендує ТОВ «Лендком Симонів», що у с. Малинівка Гощанського району Рівненської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за їх діями ніхто не слідкує, зірвали 1621 (одна тисяча шістсот двадцять один) качан кукурудзи, які погрузили у мішки з метою подальшого викрадення, перенесли їх до проїзної частини. Таким чином, ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення вказаного кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежать від його волі, так як був виявлений та затриманий охоронцями кукурудзяного поля.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування, та пояснив, що підвечір 26 жовтня 2020 року разом з братом ОСОБА_4 на полі, яке знаходиться за с. Малинівка, наламали кукурудзи та виносили таку, попакувавши у мішки, до проїзної частини. Однак, перенести кукурудзу на подвір`я свого будинку не встигли, оскільки були затримані охороною поля. Обвинувачений зазначив, що кукурудзу виносили для того, щоб годувати худобу, оскільки склалися тяжкі життєві обставини. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив застосувати до нього покарання у грошовому розмірі та не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що у другій половині дня 26 жовтня 2020 року разом із братом ОСОБА_3 прийшли на кукурудзяне поле, яке розташоване за с. Малинівка, де нарвали кукурудзи. Коли останню почали виносити у мішках з поля, щоб сховати, то були затримані охороною поля. Обвинувачений зазначив, що зірвану кукурудзу мали намір заховати, а потім в руках переносити до свого місця проживання для того, щоб годувати домашніх тварин. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у представника потерпілого та просив застосувати до нього покарання у грошовому розмірі.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, зокрема його молодий вік, те, що він не має судимостей, має позитивну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є непрацюючим, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжує, а також думку представника потерпілого, який просив призначити показання у виді обмеження волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, врахувавши складні життєві обставини обвинуваченого.

Беручи до уваги вищенаведене суд прийшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції відповідної статті, ближче до нижньої межі цього виду покарання.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, надавав органу досудового розслідування та суду послідовні показання, якими викривав свої дії, позицію представника потерпілого, а також враховуючи висновок Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, за яким виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк, ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є низькими та він не становить небезпеки для суспільства, суд відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України приходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, зокрема його молодий вік, те, що він не має судимостей, має позитивну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, є непрацюючим, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжує, а також думку представника потерпілого, який просив призначити показання у виді обмеження волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, врахувавши складні життєві обставини обвинуваченого.

Беручи до уваги вищенаведене суд прийшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції відповідної статті, ближче до нижньої межі цього виду покарання.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, надавав органу досудового розслідування та суду послідовні показання, якими викривав свої дії, позицію представника потерпілого, а також враховуючи висновок Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, за яким виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк, ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є низькими та він не становить небезпеки для суспільства, суд відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України приходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 19 січня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 19 січня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі - 1621 (одна тисяча шістсот двадцять один) качан кукурудзи, які передані на відповідальне зберігання службі охорони ТОВ «Селянське», залишити у власності ТОВ «Лендком Симонів».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1