У Х В А Л А
Іменем України

28.07.20 Справа 133/1977/20

Провадження 1-кс/133/732/20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

розглянувши клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Дізнавач інспектор сектору дізнання Козятинського ВП лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на зібраний врожай пшениці з поля, площею 6 га (кадастровий №:05:001:0102 2 га; № :05:001:0032 2 га; № :05:001:0031 2 га), вагою 30 т (6 га*5т/га), яке перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід» (, Вінницька область, Козятинський район, с. Махаринці, вул. Польова, 8) за межами населеного пункту с. Пиковець, що на території Сокілецької сільської ради, яке завезене на територію Козятинського ХПП зерно комплекс Сиваш, що за адресою: вул. Довженка, 12, м. Козятин, Вінницька область.

В обґрунтування клопотання вказав, що 24.07.2020 в чергову частину Козятинського ВП надійшла заява від співзасновника ТОВ «САНАГРОСІД» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 24.07.2020 ОСОБА_5 здійснює самоуправство по факту збору врожаю пшениці з площі 6 га, які перебувають в оренді ТОВ «САНАГРОСІД» на території Сокілецької сільської ради.

За даним фактом Козятинським ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області відкрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
24.07.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме поля загальною площею 6 га (кадастровий № :05:001:0102 2 га; № :05:001:0032 2 га; № :05:001:0031 2 га), яке перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід», , Вінницька область, Козятинський район, с. Махаринці, вул. Польова, 8, за межами населеного пункту с. Пиковець, що на території Сокілецької сільської ради, було підтверджено факт збору врожаю пшениці, яку вантажними автомобілями було вивезено на територію Козятинського ХПП зерно комплекс Сиваш, що за адресою: вул. Довженка, 12, м. Козятин, Вінницька область.
Відповідно наданої інформації ТОВ «Санагросід» з даного поля було зібрано 30 т пшениці (6 га*5 т/га)
В судове засідання дізнавач не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити. Відповідно до ст.172 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 року фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Судом встановлено, що 24.07.2020 в чергову частину Козятинського ВП надійшла заява від співзасновника ТОВ «САНАГРОСІД» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 24.07.2020 ОСОБА_5 здійснює самоуправство по факту збору врожаю пшениці з площі 6 га, які перебувають в оренді ТОВ «САНАГРОСІД» на території Сокілецької сільської ради.

За даним фактом Козятинським ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області відкрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
24.07.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме поля загальною площею 6 га (кадастровий № :05:001:0102 2 га; № :05:001:0032 2 га; № :05:001:0031 2 га), за межами населеного пункту с. Пиковець, що на території Сокілецької сільської ради, яке перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід», було підтверджено факт збору врожаю пшениці.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дізнавач інспектор сектору дізнання Козятинського ВП лейтенант поліції ОСОБА_3 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що накладення арешту на зібраний врожай пшениці з поля, площею 6 га (кадастровий № :05:001:0102 2 га; № :05:001:0032 2 га; № :05:001:0031 2 га) вагою 30 т (6 га*5т/га) як речовий доказ є необхідним для його збереження.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною першою ст 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчийза погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Дізнавач таким правом не наділений.

Згідно з ч. 3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Виходячи з наведених вимог закону, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.
Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз і зробити висновок про відповідність цього майна критеріям ст. 98 КПК України та про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України, та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені дізнавачем у клопотанні про арешт майна, а саме зерна пшениці, підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно з положеннями ст. 171 КПК України, наведені дізнавачем у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом з урахуванням положень ст. 98 КПК України. В дані постанові слідчий має зазначити точну вагу, сорт, клас пшениці, на яку просить накласти арешт, місце її зберігання.
Оскільки дізнавач не наділений правом на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно подано з порушенням норм процесуального права, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на зібраний врожай пшениці з поля, площею 7,93 га ( кадастровий № :05:002:0213), в кількості 39,6685 т (7.93 га*5т/га), яке перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід» ( , 22141, Вінницька область, Козятинський район, с. Махаринці, вул. Польова, 8.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя -підпис - ОСОБА_1

28.07.2020

Згідно з оригіналом. Слідчий суддя ОСОБА_1

Секретар ОСОБА_2