Справа № 357/8993/20
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003014 від 26.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського

ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 ,

представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, яке погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучено майно від 09.09.2020 року, а саме: на транспортні засоби: «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп 20 тонний «SCHMITZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний автомобіль «Volvo FH 12», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що директор ТОВ «ТІБІЛІТ» ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 зареєстрували ТОВ «Віяніт», директором якого є ОСОБА_9 . Після чого в період з 15.10.2019 року по теперішній час шляхом обману та зловживання довірою, заволоділи товарно-матеріальні цінності ТОВ «ТІБІЛІТ», чим спричинили значну матеріальну шкоду їм, як співзасновникам ТОВ «ТІБІЛІТ».

За даним фактом 26.08.2020 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Зазначає, що 09.09.2020 року, в ході проведення огляду, було вилучено транспортні засоби: «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп 20 тонний «SCHMITZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний автомобіль «Volvo FH 12», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та залишений актом приймання-передачі предметів на зберігання від 09.09.2020 року на території ТОВ «Міськбуд БЦ» по вул. Глиняна, 45 а в м. Біла Церква, Київської області.

Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 від 9 вересня 2020 року про визнання транспортних засобів речовими доказам, вилучені транспортні засобами визнані речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003014 від 26.08.2020 року.

З огляду на вище викладене у слідства є підстави вважати, що вказані транспортні засоби є об`єктом кримінально-протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом та виникли підстави у накладені арешту на вилучені під час огляду речі, а саме: транспортні засоби: «Fiat Doblo» державний номерний знак НОМЕР_1 , «Fiat Doblo» державний номерний знак НОМЕР_2 , напівпричіп 20 тонний «SCHMITZ» державний номерний знак НОМЕР_3 , а також вантажний автомобіль «Volvo FH 12» державний номерний знак НОМЕР_4 , які є речовими доказами та можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що потерпілі звернулися із заявою про відмову у визнанні речовими доказами вищевказаних транспортних засобів. Зазначив, що вказане клопотання потерпілих задоволено та постановою від 22 вересня 2020 року виключено транспортні засоби з числа речових доказів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на його безпідставність.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та обставини кримінального провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стаття 132 КПК України визначає існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному проваджені, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Отже, обов`язок доведення існування підстав, передбачених статтею 132 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження покладається на прокурора та слідчого, який звертається з відповідним клопотанням.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування підстав, передбачених статтею 132 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження покладається на прокурора та слідчого, який звертається з відповідним клопотанням.

З наданих суду матеріалів убачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 звернулися з клопотанням, в порядку ст. 55, 56 КПК України, в якому просили прийняти рішення про відмову у визнанні вилучених транспортних засобів речовими доказами та не здійснювати їх арешт. При цьому посилалися на те, що під час здійснення та огляду звірки товарно матеріальних цінностей із даними бухгалтерії, було встановлено їх кількісну відповідність. Також зазначалося , що вказані автомобілі ОСОБА_6 використовує в господарській діяльності товариства заявників, то на даний час відпала необхідність у застосуванні арешту.

Крім того, як убачається з постанови від 22 вересня 2020 року про виключення транспортних засобів з числа речових доказів, , виключено з числа речових доказів у провадженні.

Що стосується клопотання слідчого про накладення арешту на вантажний автомобіль «Volvo FH 12», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належний ОСОБА_6 , то слід зазначити, що в протоколі огляду від 09.09.2020 року не зазначено, що такий транспортний було виявлено. Також, згідно вказаного протоколу огляду вантажний автомобіль «Volvo FH 12», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 не вилучався.

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 не є підозрюваним по кримінальному провадженню за № 0003014 від 26.08.2020 року, так як підозра йому не пред`являлася.

Як убачається з витягу є ЄРДР, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, внесено 25.08.2020 року, з викладом обставин щодо ОСОБА_6 та періодом часу вчинення кримінального правопорушення починаючи з 15.10.2019 року. Разом із тим, слідчий у клопотання ставить питання про накладення арешту на транспортні засоби, які належать ОСОБА_6 .

Крім того, як убачається з свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, вони були придбані до 15.20.2019 року, а тому не можуть бути об`єктом кримінально-протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, які за версією потерпілих та слідства розпочалися в період часу з 15.10.2019 року.

Також, ОСОБА_6 в ході досудового слідства не допитаний, щодо набуття права власності на вказані транспортні засоби пояснення не надавав.

Слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування підстав, передбачених статтею 132 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження покладається на прокурора та слідчого, який звертається з відповідним клопотанням.

З урахуванням наведеного, а також того, що транспортні засоби, в тому числі, «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп 20 тонний «SCHMITZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 виключені з числа речових доказів, а вантажний автомобіль «Volvo FH 12», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , взагалі не вилучався, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на майно слід відмовити, оскільки клопотання заявлене передчасно до з`ясування обставин необхідних для вирішення питання про арешт транспортних засобів.

Керуючись статтями 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003014 від 26.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1