Справа № 635/5825/20
Провадження № 1-в/635/54/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсона, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 квітня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 199, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 19 вересня 2014 року за відбуттям строку покарання; вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 15 квітня 2016 року за відбуттям строку покарання; вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 20 червня 2015 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2020 року ОСОБА_3 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року, строк попереднього ув`язнення з 17 лютого 2017 року до 03 серпня 2017 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 17 лютого 2017 року; кінець строку покарання 31 серпня 2022 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання, шляхом часткового складання, призначених покарань, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року і остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року набрав законної сили 03 серпня 2017 року.
Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року, більш суворим, призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; також призначено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 09 лютого 2017 року покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року набрав законної сили 16 червня 2017 року.
Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного вказаним вироком приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 червня 2015 року, за сукупністю вироків, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року набрав законної сили 27 лютого 2017 року.
Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частини першої статі 309 КК України, згідно якої, передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Санкція частини 1 ст.309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.309 КК України за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 2 років обмеження волі.
При цьому, враховуючи, що остаточне покарання, за яким засуджений відбуває покарання, призначено вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року, до покарання за яким зараховано покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року, на підставі вимог ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно визначити таким, що раніше призначено вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 72, ст. 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України та визначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК, ч.1 ст.72 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 червня 2015 року, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 6 років позбавлення волі за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 липня 2017 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднаної невідбутої частини покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року, до покарання за яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1