КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представників власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , та представників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та накладено арешт на речі та документи вилучені в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 1 500 (тисяча п`ятсот) гривень, з відповідними номерами, які містяться у пакеті № 1 з маркуванням S2013627;
- 105 (сто п`ять) купюр номіналом по 100 доларів кожна, загальною сумою 10 500 доларів США; 10 купюр номіналом 50 доларів США, загальною сумою 500 доларів США; 2 купюри номіналом по 20 доларів США, загальною сумою 40 доларів; 1 купюра номіналом 10 доларів США; 4 купюри номіналом 500 гривень, загальною сумою 2 000 грн.; 6 купюр номіналом по 200 гривень, загальною сумою 1 200 гривень; 56 купюр номіналом по 100 гривень, загальною сумою 5 600 гривень, які містяться у пакеті№2 з маркуванням В1011276;
- 200 купюр номіналом 500 гривень, у загальній сумі 100 000 гривень; купюри номіналом 200 гривень у кількості 612 купюр, у загальній сумі 122 400 гривень; 4 стрічки, які скріплюють грошові кошти зі штампом, на якому міститься дата 06.08.2020, МФО банку та прізвище касира; 1 купюра номіналом 500 гривень;
- 240 купюр номіналом по 100 доларів США, у загальній сумі 24 000 доларів США, які містяться у пакеті № 1 з маркуванням М1008021.

Як вказав в ухвалі слідчий суддя, майно на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину.

з

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та представник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Представник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , в своїй апеляційні скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, скасувати ухвалу слідчого судді в частині арешту грошових коштів, які вилучені 19 серпня 2020 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_7 в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США.
Щодо строку апеляційного оскарження представник зазначає, що ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а копію ухвали слідчого судді нею отримано 12 листопада 2020 року.
Як вказує апелянт, постановлена слідчим суддею ухвала безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_7 , так як 19 серпня 2020 року проведено обшук за адресою проживання сина ОСОБА_7 - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, вилучено особисте майно, а саме готівкові грошові кошти ОСОБА_7 .
Представник посилається на те, що 20 червня 2020 року ОСОБА_7 разом із своїм сином ОСОБА_11 у присутності приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_12 підписала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_11 представляти її інтереси щодо купівлі нерухомого майна, а саме квартири в м. Ірпінь, Київської області та реєстрації права власності на придбане майно.
Разом з цією довіреністю ОСОБА_7 передала ОСОБА_11 власні готівкові грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США для купівлі на своє ім`я квартири в м. Ірпінь, про що була оформлена розписка про передачу ОСОБА_7 та отримання ОСОБА_11 вказаної суми грошових коштів.
Передані грошові кошти являються власними збереженнями ОСОБА_7 та її сім`ї.
Як стверджує апелянт, вилучені грошові кошти, які належать ОСОБА_7 не мають жодного значення для досудового розслідування, не містять на собі слідів вчинення кримінального правопорушення та не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року з тих підстав, що ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а копію ухвали слідчого судді отримано 12 листопада 2020 року, скасувати ухвалу слідчого судді в частині арештуготових коштів, що вилучені 19 серпня 2020року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 в сумі 5 050 (п`ять тисяч п`ятдесят) доларів США та 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Апелянти зазначають, що вказану ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а копію ухвали слідчого судді отримано 12 листопада 2020 року.
Представники стверджують, що 19 серпня 2020 року під час обшуку вилучено особисте майно ОСОБА_8 , а саме її грошові кошти. Частина вилучених в ході обшуку грошових коштів в сумі 5050 (п`ять тисяч п`ятдесят) доларів США та 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень належать ОСОБА_8 та є її особистими накопиченнями.
Як вказують представники, з липня 2016 року по серпень 2018 року сержант ОСОБА_13 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідками Міністерства оборони України №1432 від 10.07.2020.Проживання, одяг та харчування військовослужбовців забезпечується державою.При цьому, протягом всього часу перебування на службі в зоні АТО сержант ОСОБА_13 отримувала доходи (виплату військовослужбовцям) згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №12071 від 07.09.2020 та відомостей з особистого кабінету клієнта ОСОБА_13 в AT «Державний ощадний банк України».
Всі вищевказані отримані виплати ОСОБА_13 фактично майже не використовувала та накопичувала протягом всього часу, знімаючи кошти з свого банківського рахунку та конвертуючи в обмінних пунктах в долари США, що підтверджується відповідними квитанціями про купівлю валюти.
Вилучені грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , не мають жодного значення для досудового розслідування, не містять на собі слідів вчинення кримінального правопорушення та не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що представниками власників майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001399 від 30 липня 2020 року, за фактом вимагання службовими особами управління медичного постачання Командування Медичних Сил Збройних сил України, за участі осіб, залучених в якості посередників, неправомірної вигоди за вирішення питання що входить до їх компетенції, зловживання впливом, а також перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 3692, ч. 4 ст. 4261 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 19 серпня 2020 року проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку приміщення виявлені та вилучені грошові кошти, а саме: 1500 (тисяча п`ятсот) гривень, 3 (три) купюри номіналом 500 гривень кожна - номери купюр ВД4977713, ХВ 8171454; ХЄ 3442027, які містяться у пакеті № 1, який має маркування 82013627; 105 (сто п`ять) купюр номіналом по 100 доларів кожна, загальною сумою 10500 доларів США; 10 купюр номіналом по 50 доларів США, загальна сума 500 доларів США; 2 купюри номіналом по 20 доларів США, загальною сумою 40 доларів; 1 купюра номіналом 10 доларів США; 4 купюри номіналом 500 гривень, загальна сума 2 000 грн.; 6 купюр номіналом по 200 гривень, загальною сумою 1200 гривень; 56 купюр номіналом по 100 гривень, загальна сума 5600 гривень, які містяться у пакеті № 2, який має маркування В1011276; 200 купюр номіналом 500 гривень, у загальній сумі 100000 грн.; купюри номіналом 200 гривень у кількості 612 купюр, у загальній сумі 122400 гривень; 4 стрічки, які скріплюють грошові кошти зі штампом, на якому міститься дата 06.08.2020, МФО банку та прізвище касира; 1 купюра номіналом 500 грн.; 240 купюр номіналом по 100 доларів США, у загальній сумі 24000 доларів США, які містяться у пакеті № 1, який має маркування МІ008021.

21 серпня 2020 року слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року задоволено вказане клопотання та накладено арешт на зазначені грошові кошти.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000780, про накладення арешту на вищевказані грошові кошти, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 20 серпня 2020 року правомірно визнане речовими доказами (а.с. 88-91).
Тому твердження представників про те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначені грошові кошти, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи авторів апеляційних скарг стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи представників про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Що стосується посилань в апеляційних скаргах на те, що грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США були призначені для купівлі квартири, про що була оформлена розписка про передачу ОСОБА_7 та отримання ОСОБА_11 вказаної суми грошових коштів, а грошові кошти в сумі 5050 (п`ять тисяч п`ятдесят) доларів США та 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень належать ОСОБА_8 та є її особистими накопиченнями, то вони не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту на вилучені грошові кошти. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про його арешт, мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.
Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та накладено арешт на речі та документи вилучені в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку вказаного в ухвалі залишити без змін, а апеляційні скарги представника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , та представників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6252/2020
Єдиний унікальний номер 757/36472/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1