Номер провадження: 11-сс/813/1922/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
заявника ОСОБА_8
представника заявника ОСОБА_9

представника ПАТ АБ «Піденний» ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.07.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000598 від 20.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.07.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000598 від 20.01.2016 року відносно посадових осіб АБ «Південний» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за відсутністю в їх діях складу злочину, з тих підстав, що рішення про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим, було прийняте за наслідками досудового розслідування кримінального провадження, під час якого, з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, були перевірені факти та обставини кримінального правопорушення, відносно якого були внесені відомості до ЕРДР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, з підстав, передбачених ст. 409 КПК України, в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого від 17.07.2020 року про закриття кримінального провадження та направити матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.

Так, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначила, що не погоджується з висновками в постанові слідчого від 17.07.2020 року, а також в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, оскільки в цих процесуальних документах не надано належної оцінки доказам вчинення кримінального правопорушення, які містяться в кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_8 зазначила, що у вересні 2014 року з ПАТ «Київська Русь» на її поточний рахунок № НОМЕР_1 (VIP) в АБ «Південний» двома траншами надійшло 243978 доларів США, а саме 09.09.2014 року в сумі 100000 доларів США та 11.09.2014 року в сумі 143978 доларів США, що підтверджується випискою з цього поточного рахунку та відповідними платіжними дорученнями.
У той же період з ПАТ «Київська Русь» на рахунок АБ «Південний» були перераховані грошові кошти її чоловіка ОСОБА_11 .
В червні 2015 року ОСОБА_11 надав вказівку керівнику відділення АБ «Південний» ОСОБА_12 перерахувати на її рахунок 200000 доларів США, через декілька днів остання повідомила про те, що грошові кошти перераховані.
У відділенні АБ «Південний» вона уклала депозитний договір № 10299/1005 від 08.06.2015 року, відповідно до умов якого на депозитному вкладному рахунку № НОМЕР_2 розмістила 443978 доларів США.
У лютому 2016 року їй стало відомо про відсутність грошових коштів на депозитному вкладному рахунку № НОМЕР_2 та на інших рахунках в Банку, які без її відома та доручення були зняті або перераховані на рахунки невідомих осіб у незаконний спосіб, що свідчий про їх протиправне вилучення співробітниками Банку, що підтверджується висновками перевірки Департаменту виїзних перевірок Національного банку України за напрямком (РПзН)-1 від 22.11.2019 року.
Також ОСОБА_8 в апеляційній скарзі посилається на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено неповно та однобічно, оскільки слідчий не здійснив наступні слідчі дії, які, на думку апелянта, необхідні для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення:

- не допитав в якості свідка жодного працівника Банку «Південний», з яких більшість до теперішнього часу працює у банку;
- не витребував у Банку «Південний» та не долучив до кримінального провадження заяви ОСОБА_8 на продаж валюти та на переказ коштів на рахунки інших осіб;
- не зважаючи на твердження ОСОБА_8 про те, що вона не була знайома з особами, на рахунки яких вона нібито перевела кошти, не допитав цих осіб.
З незрозумілих підстав слідчий суддя прийняв до уваги твердження представника ПАТ АБ «Піденний», що ОСОБА_8 зняла кошти з свого рахунку та переказала їх на рахунки інших осіб.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_8 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника ПАТ АБ «Піденний», які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень частин 3, 7 ст.110 КПК України:

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

- встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України:

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, в скарзі на постанову слідчого на закриття кримінального провадження ОСОБА_8 стверджувала, що у відділенні АБ «Південний» вона уклала депозитний договір № 10299/1005 від 08.06.2015 року, відповідно до умов якого на депозитному вкладному рахунку № НОМЕР_2 розмістила 443978 доларів США, які складалися з 243978 доларів США, які у вересні 2014 року надійшли з ПАТ «Київська Русь» на її поточний рахунок № НОМЕР_1 (VIP) в АБ «Південний», а також з 200000 доларів США, які були перераховані на її рахунок за вказівкою її чоловіка ОСОБА_11 , наданою керівнику відділення АБ «Південний» ОСОБА_12 , та які були протиправно вилученні співробітниками Банку шляхом зняття або перерахування на рахунки невідомих осіб.
При розгляді скарги ОСОБА_8 слідчий суддя дослідив матеріали кримінального провадження, на підставі яких прийшов до висновку про те, що слідчий при проведенні досудового розслідування дотримався вимог ст.ст.91, 93, 94, 110 КПК України, так як було проведено допит ряду осіб щодо відомих обставин розслідуваного кримінального правопорушення, здійснено виїмки необхідної документації, проведено численні експертизи, тобто здійснено усі необхідні слідчі дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, на підставі чого прийняв законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження відповідно до приписів п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.
Зокрема, в оскаржуваній ухвалі слідчого судді було встановлено, що СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, відносно якого внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000598 від 20.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Підставою для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню стали заяви Акціонерного банку «Південний», зі змісту яких вбачається, що 13.01.2016 року, у віці 37 років, раптово померла начальник відділення № 15-29 АБ «Південний» ОСОБА_12 .
Після цього, протягом січня-березня 2016 року до Акціонерного банку «Південний» звернулися клієнти: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 за фактами відсутності грошових коштів на їх депозитних вкладах та можливого заволодіння ними начальником відділення №15-29 ОСОБА_12 , а також працівниками цього ж відділення.
Під час проведення досудового розслідування слідчим було отримано результати перевірки за напрямком (РПзН)-1 від 22.11.2019 року, проведеної Департаментом виїзних перевірок Національного банку України, про розгляд звернення ОСОБА_8 щодо повернення депозитного вкладу, розміщеного нею у Акціонерному банку «Південний», в якому надано оцінку обставинам, що вказувалися ОСОБА_8 у чисельних зверненнях до НБУ, в тому числі і щодо питань, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Згідно висновків зазначеної перевірки Національного банку України з 2015 року діяльність банків проводиться в автоматизованій банківській програмі (АБС Б2).
Даною перевіркою не підтверджена інформація ОСОБА_8 , надана виключно у вигляді не завіреної належним чином ксерокопії виписки по рахунку № НОМЕР_1 (VIP) за період з 09.09.2014 року по 07.12.2015 року, про зарахування у 2015 року на її рахунок, відкритий у Банку, готівкових коштів у сумі 200000 доларів США.
Також зроблений висновок про те, що між Акціонерним банком «Південний» та ОСОБА_8 не укладався депозитний договір № 10299/1005 від 08.06.2015 року та не відкривався депозитний рахунок № НОМЕР_2 , так як перевіркою, проведеною Національним банком України у автоматизованій банківській програмі (АБС Б2) Акціонерного банку «Південний» інформації (у тому числі в архівній програмі), щодо факту укладення цього договору та відкриття рахунку № НОМЕР_2 інспектуванням не підтверджено.
Крім того, Національний банк України відмітив, що 03.09.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_8 до Акціонерного банку «Південний» про захист прав споживачів шляхом стягнення з Банку на її користь 243978 доларів США, а не 443978 доларів США.
При цьому , ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2018 року провадження у справі було закрите у зв`язку з відмовою ОСОБА_8 від позову до Акціонерного банку «Південний» (справа № 520/11567/18).
Висновками судово-економічної експертизи №20-1671/1672 від 09.07.2020 року та матеріалами перевірки, проведеної Національним банком України за напрямком (РПзН)-1 від 22.11.2019 року, встановлено, що первинними документами та даними бухгалтерського обліку Акціонерного банку «Південний», які були вилучені на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 11.03.2016 року (справа №522/1017/16-к), не підтверджується внесення ОСОБА_8 протягом періоду з 08.06.2015 по 20.01.2016 року грошових коштів у сумі 443978 доларів США за депозитним договором (договором банківського строкового вкладу) №10299/1005 від 08.06.2015 р. зі змінами та доповненнями.
Надані ОСОБА_8 під час досудового розслідування документів: депозитного договору банківського строкового вкладу № 10299/1005 від 08.06.2015 року, додаткової угоди від 24.12.2015 року та виписки по рахунку № НОМЕР_1 (VIP) за період з 09.09.2014 року по 07.12.2015 року, надані виключно у вигляді ксерокопій, не завірених належним чином підписами посадової особи та печаткою банку, відповідно до вимог чинного законодавства не можуть підтверджувати укладення депозитного договору та внесення коштів в банк.
Зазначені висновки об`єктивно підтверджується тим, що кошти в розмірі 243978 доларів США, які надійшли з Банку «Київська Русь» були ОСОБА_8 конвертовані в гривню та зняті або переведені на рахунки третіх осіб в період з 10.09.2014 року по 24.09.2014 року, що унеможливлювало їх внесення за депозитним договором № 10299/1005, який за свідченнями ОСОБА_8 укладено 08.06.2015 року, тобто майже через 9 місяців після зняття.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що посилання ОСОБА_8 в скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження про укладення нею депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року та розміщення на депозитному рахунку № НОМЕР_2 розмістила 443978 доларів США, які складалися в тому числі з 243978 доларів США, які у вересні 2014 року надійшли з ПАТ «Київська Русь» на її поточний рахунок № НОМЕР_1 (VIP) в АБ «Південний»,є неспроможними, оскільки ОСОБА_8 ними розпорядилася в період з 10.09.2014 року по 24.09.2014 року.
Також слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що також є неспроможними посилання ОСОБА_8 на те, що до сума вкладу у розмірі 443978 доларів США на депозитному рахунку № 1401, за депозитним договором № 10299/1005 від 08.06.2015 року, складалася в тому числі з 200000 доларів США, які були перераховані на її рахунок за вказівкою її чоловіка ОСОБА_11 , наданою керівнику відділення АБ «Південний» ОСОБА_12 , з огляду на наступне.
Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_11 заповіт від 18.01.2016 р. та мала наміри вступити у спадок після його смерті.
20.05.2020 року до органу досудового розслідування з заявою звернувся син ОСОБА_11 - ОСОБА_32 , в якій повідомив, що є єдиним спадкоємцем ОСОБА_11 , отримав у спадщину всі грошові кошти, що належали його батькові і знаходилися в Акціонерному банку «Південний», в тому числі грошові кошти в сумі 200000 доларів США, на які в скарзі вказує ОСОБА_8 , будь-яких матеріальних претензій до Акціонерного банку «Південний» він не має.
На підтвердження відсутності претензій до Акціонерного банку «Південний» ОСОБА_32 надав копію заяви, яку посвідчено 03.09.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_33 , реєстровий № 1196, згідно якої ОСОБА_32 засвідчив, що 29.08.2018 р. Акціонерний банк «Південний» виплатив йому у повному обсязі грошові кошти.
Крім того, ОСОБА_32 надав заяву ОСОБА_8 , посвідчену 28.08.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_34 , за реєстровим № 655, яку слідчим було надано під час розгляду скарги, з якої вбачається, що ОСОБА_8 повідомляє Акціонерний банк «Південний», що вона визнає рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 09.08.2017 (справа №495/5677/16-ц), яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 24.01.2018 та постановою Верховного суду України від 30.07.2018 (провадження №61-14211ск18), згідно якого визнаний недійсним заповіт, виданий ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_8 , посвідчений 18.01.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_35 . В судовому рішенні встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не є чоловіком та дружиною з 2009 року.
На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку про те, що факт отримання ОСОБА_36 від Акціонерного банку «Південний» 14105243,88 грн. та 200000 доларів США, які раніше були переведені на рахунок його померлого батька ОСОБА_11 з Банку «Київська Русь», спростовує доводи ОСОБА_8 про конвертацію 14105243,88 грн. відділенням № 15-29 у долари, та спростовує факт переведення 200000 доларів США з рахунку ОСОБА_11 у 2015 році на рахунок ОСОБА_8 .
В свою чергу, зазначені обставини спростовують доводи ОСОБА_8 про перерахування на її рахунок у Акціонерному банку «Південний» у 2015 році з рахунку ОСОБА_11 200000 доларів США, що унеможливлює подальше розміщення цих грошей на депозитному рахунку № НОМЕР_2 , за депозитним договором № 10299/1005 від 08.06.2015 року.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено з первинних документів, вилучених на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2016 року (справа № 522/1017/16-к), а також з виписок з рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , що 243978 доларів США, які 09.09.2014 року та 11.09.2014 року надійшли з Банку «Київська Русь», були конвертовані в гривню на рахунок ОСОБА_8 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний» в сумі 3199505,30 грн. ОСОБА_8 в період з 10.09.2014 року по 24.09.2014 року розпорядилася ними шляхом перерахування в сумі 3199500,00 грн., в тому числі зняла готівкою 988194,00 грн. на підставі заяв про видачу готівки.
Висновками почеркознавчої експертизи №8-4/701 від 27.06.2017 року не встановлено, що грошові кошти в розмірі 988194 грн. були зняті не ОСОБА_8 .
Разом з тим, висновком почеркознавчої експертизи №8-4/701 від 27.06.2017 року встановлено, щодо коштів в загальному розмірі 2524900 грн., які надійшли на рахунок ОСОБА_8 № НОМЕР_3 від декількох фізичних осіб клієнтів Акціонерного банку «Південний» та в подальшому були зняті через касу відділення Акціонерного банку «Південний», що в документах на вчинення цих дій, вилучених у банку, підписи виконані не ОСОБА_8 .
Враховуючи пояснення ОСОБА_8 про те, що з особами, які здійснили зазначені операції вона ніколи не була знайома, з ними ніяких угод чи домовленостей про перерахування на її рахунки будь-яких грошей не було, вказані кошти їй ніколи не належали, наведені обставини виключають завдання ОСОБА_8 майнової шкоди шляхом зарахування без її відома та подальше зняття з її рахунку вказаних коштів, на підставі чого матеріали в цій частині виділені в окреме кримінальне провадження №0002506, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
Також під час досудового розслідування було встановлено, що між Акціонерним банком «Південний» у судовому порядку були повністю вирішенні цивільно-правові відносини щодо питань майнового характеру з клієнтами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 .

Таким чином, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя надав аналіз та оцінку дослідженим під час розгляду скарги матеріалам кримінального провадження, на їх підставі прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим постанова про закриття кримінального провадження винесена після проведення необхідних слідчих дій та дослідження всіх обставин кримінального провадження, з наданням належної оцінки доказам, які стосуються цього провадження, як таким, що свідчать про відсутність у діях посадових осіб Акціонерного банку «Південний» ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначила, що не погоджується з висновками в постанові слідчого від 17.07.2020 року, а також в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, оскільки в цих процесуальних рішеннях не надано належної оцінки доказам вчинення кримінального правопорушення, які містяться в кримінальному провадженні.
Однак, апеляційний суд дослідивши оскаржувані рішення, а також докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які були покладені в обґрунтування зазначених рішень, вважає, що слідчим та слідчим суддею цим доказам надана правильна оцінка, так як ці докази узгоджуються між собою, зібрані з дотриманням кримінального процесуального закону, тому є належними, допустимими та достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження .
В апеляційній скарзі фактично не оспорюється жодний доказ або обставина, які покладені в обґрунтування зазначених процесуальних рішень з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а тільки ставиться під сумнів правильність наданої їм оцінки.
Апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі ОСОБА_8 формально та голослівно посилається на неповноту судового розгляду та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як жодної конкретної обставини, яка б про це свідчила, в апеляційній скарзі та при її розгляді ОСОБА_8 не зазначила. Слідчий суддя в повному обсязі дослідив доводи скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження, а також докази в кримінальному провадженні, на які кожна з сторін посилалася в обґрунтування своєї правової позиції.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що обставини, зазначені в скарзі на постанову про закриття провадження, підтверджуються висновками перевірки Департаменту виїзних перевірок Національного банку України за напрямком (РПзН)-1 від 22.11.2019 року, апеляційний суд до уваги не приймає, так як при розгляді апеляційної скарги в повному обсязі дослідив ці висновки, які не тільки не підтверджують, а, навпаки, спростовують обставини, на існуванні яких, без надання жодних доказів, наполягає ОСОБА_8 . Зазначеним висновкам в постанові слідчого та ухвалі слідчого судді надана правильна оцінка.
В постанові про закриття кримінального провадження та ухвалі слідчого судді, як зазначалось, наданий аналіз не тільки висновками перевірки Департаменту виїзних перевірок Національного банку України за напрямком (РПзН)-1 від 22.11.2019 року, а також висновкам судово-економічної експертизи №20-1671/1672 від 09.07.2020 року, почеркознавчої експертизи №8-4/701 від 27.06.2017 року, первинним документам, вилученим в Банку «Київська Русь» та в Акціонерному банку «Південний», поясненням свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , а також поясненням ОСОБА_8 , в зв`язку з чим апеляційний суд не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя в обґрунтування рішення прийняв тільки твердження представника ПАТ АБ «Піденний».
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя дав доказам неналежну оцінку, висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, під час розгляду апеляційної скарги підтвердження не знайшли.
При цьому, в апеляційній скарзі не зазначено жодного конкретного доказу або обставини, які б не дослідив слідчий суддя під час судового розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування кримінального провадження, оскільки слідчий не допитав в якості свідка жодного працівника Банку «Південний», з яких більшість до теперішнього часу працює у банку.
Разом з тим, в постанові слідчого зазначалось, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування поясняла, що вона та її чоловік ОСОБА_11 зверталися під час здійснення банківських операцій у відділенні № 15-29 АБ «Південний» до начальника ОСОБА_12 та менеджера ОСОБА_40 ..
Допитана під час досудового розслідування свідок ОСОБА_41 пояснила, що їй невідомо про укладення ОСОБА_8 з АБ «Південний» депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року, будь-які документи повинні бути відображені в облікових системах банку. Особисто вона грошей від ОСОБА_8 не приймала, обслуговування клієнтів за межами відділення заборонено, їй про такі факти невідомо.
Допитати під час досудового розслідування начальника відділення № 15-29 АБ «Південний» ОСОБА_12 та ОСОБА_11 неможливо, оскільки ці особі померли.
Таким чином, зазначені доводи щодо неповноти досудового розслідування внаслідок того, що слідчий не допитав в якості свідка жодного працівника Банку «Південний», не можуть бути прийняті до уваги, так як працівник банку, на якого під час досудового розслідування конкретно вказувала ОСОБА_8 , допитаний, його показання також покладені в обґрунтування оскаржуваної постанови слідчого. Будь-яких інших посадових осіб банку ОСОБА_8 не зазначала в скарзі на постанову слідчого, в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді, а також при їх розгляді.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування кримінального провадження, оскільки слідчий не витребував у Банку «Південний» та не долучив до кримінального провадження заяви ОСОБА_8 на продаж валюти та на переказ коштів на рахунки інших осіб.
Разом з тим, під час розгляду скарги в суді першої інстанції, а також при апеляційному розгляді прокурор пояснив, що під час досудового розслідування, у встановленому законом порядку на підставі ухвали слідчого судді, у Банку «Південний» були вилучені та долучені до кримінального провадження всі наявні в банку документи, що мають відношення до кримінального провадження, які були предметом експертних досліджень.
Вилучити документи, які стосуються депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року, та долучити їх до матеріалів кримінального провадження неможливо, оскільки вони не існують, що підтверджується висновками перевірки Департаменту виїзних перевірок Національного банку України від 22.11.2019 року.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування кримінального провадження, оскільки не встановлені та не допитані в якості свідків особи, з якими вона не була знайома, але які перевели на її рахунок кошти, які в подальшому були переведені цим особам.
Прокурор та слідчий пояснили, що зазначені свідки не встановлені та не допитані. Однак, з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000598 від 20.01.2016 року відносно посадових осіб АБ «Південний», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, матеріали щодо цих обставин виділені в окреме кримінальне провадження №0002506, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, так як з пояснень ОСОБА_8 встановлено, що вказані кошти їй ніколи не належали, в зв`язку з чим відсутні ознаки ч. 5 ст. 191 КК України, так як майнова шкода останній не заподіяна.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому в скарзі не зазначено жодного конкретного порушення вимог кримінального процесуального закону.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_8 та її представник також не зазначили порушень приписів кримінального процесуального закону при судовому розгляді скарги, апеляційний суд таких порушень не встановив, в зв`язку з чим не приймає зазначені доводи до уваги, як голослівні.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_8 надала суду висновок експерта № 9589 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_8 ( до ц/с № 495//9894/18), складений 06.11.2020 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_12 в депозитному договорі № 10299/1005 від 08.06.2015 року, укладеного між АБ «Південний» та ОСОБА_8 виконано самою ОСОБА_12 .
Апеляційний суд не приймає до уваги зазначений висновок експерта від 06.11.2020 року, який не був предметом дослідження 18.11.2020 року, під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, так як не був наданий ОСОБА_8 слідчому судді, причини ненадання цього документа остання апеляційному суду не повідомила.
При цьому, з зазначеного висновку експерта вбачається, що предметом дослідження був оригінал депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року, який, як встановлено у висновках постанови слідчого та ухвали слідчого судді, які апеляційний суд визнав обґрунтованими, між АБ «Південний» та ОСОБА_8 не укладався. Оригінал депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року не був наданий ОСОБА_8 за весь час досудового розслідування кримінального провадження №0000598 з 20.01.2016 року.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, так як слідчий суддя надав правильну оцінку постанові про закриття кримінального провадження, як законному рішенню, при прийнятті якого, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, слідчий провів належну перевірку фактів та обставин кримінального правопорушення, на сукупності яких прийшов до законного рішення.
Апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги в повному обсязі дослідив докази, які були досліджені в суді першої інстанції, та які були покладені в обґрунтування постанови слідчого про закриття провадження та в обґрунтування оскаржуваної ухвали слідчого судді, дослідив матеріали, надані учасниками апеляційного провадження, та вважає, що висновки в зазначених процесуальних рішеннях є законними, обґрунтованими та належним чином мотивованими, так як ухвалені судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
За таких обставин, керуючись приписами ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги підтвердження не знайшли, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись статями 117, 350, 370-372, 376, 399, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.07.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000598 від 20.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 07.12.2020 року, о 14 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4