Справа №339/186/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Долинського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Долинського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого
засудженого 03 лютого 2020 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців,-
в с т а н о в и в :
Із подання вбачається, що ОСОБА_5 проживає за вищевказаною адресою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, на облік в центрі зайнятості не перебуває, інколи підробляє у приватних осіб.
З порядком і умовами відбування покарання, а також обов`язками покладеними на нього судом ознайомлений 17 березня 2020 року.
Перебуваючи на обліку, засуджений порушив обов`язок покладений на нього судом, а саме неодноразово допустив неявку на реєстрацію без поважних причин, зокрема, 04 серпня 2020 року та 06 жовтня 2020 року.
В зв`язку з неявкою на реєстрацію 04 серпня 2020 року засудженому 05 серпня 2020 року направлено виклик. 11 серпня 2020 року ОСОБА_5 прибув до Долинського МРС та пояснив, що не з`явився на реєстрацію, тому що не хотів і не мав можливості.
У зв`язку з відсутністю поважної причини неявки засудженого на реєстрацію, йому винесено письмове попередження про можливість скасування звільнення від від відбування покарання з випробуванням, а також повторно роз`яснено порядок та умови виконання обов`язків покладених на нього судом.
06 жовтня 2020 року засуджений знову не з`явився на реєстрацію, в зв`язку з чим 07 жовтня 2020 року направлено виклик.
16 жовтня 2020 року ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та пояснив, що не з`явився на реєстрацію через відсутність коштів на проїзд.
По даному факту із засудженим проведена профілактична бесіда та роз`яснено порядок та умови виконання обов`язків покладених на нього судом та винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні представник Долинського МРС з питань пробації підтримала вимоги подання, зазначивши, що засуджений не притягався до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності. Термін відбування покарання закінчується 03 серпня 2021 року і на протязі відбуття покарання він двічі не з"явився у визначені дні для реєєстрації в орган пробації.
Засуджений в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду даного подання.
Так, згідно ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Прокурор вважає про відсутність підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_5 , оскільки в його діях відсутні обставини, які могли свідчити, що він умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов"язків судом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи, дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, 03 лютого 2020 року вироком Болехівського міського суду 19 жовтня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 03 лютого 2020 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
За умовами угоди, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Згідно ч.1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Як встановив суд, ОСОБА_5 взятий на обілік Долинського МРС 12 березня 2020 року, іспитовий термін закінчується 03 серпня 2021 року.

Згідно постанови від 17 березня 2020 року, йому призначено днем реєстрації перший вівторок кожного місяця.
Перебуваючи на обліку, засуджений двічі допустив неявку на реєстрацію, зокрема, 04 серпня 2020 року та 06 жовтня 2020 року, що і стало підставою для направлення подання до суду.
Відповідно до ч.1 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Водночас, як вже зазначалось вище, згідно вироку суду покарання засудженому ОСОБА_5 призначено, виходячи з умов угоди про про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, затвердженої вказаним вище вироком суду.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, в разі невиконання засудженим умов затвердженої судом угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку і ст. 389-1 КК України передбачена відповідальність за умисне невиконання засудженим угоди про визнання винуватості.

Окрім того, як встановлено судом, засуджений в цілому виконував покладені на нього обов`язки, але за весь час випробування дійсно двічі не з`явився на реєстрацію до органу пробації через відсутність коштів на проїзд (орган пробації знаходиться в іншому населеному пункті), а враховуючи обставини, які завадили йому вчасно з`явитися на реєстрацію, їх характер, то вони не свідчать про свідоме умисне небажання ставати на шлях виправлення, не вказують на підвищену суспільну небезпеку засудженого та на те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення і він повинен бути направлений до місць позбавлення волі.
Крім того, своїх обов`язків засуджений в цілому не порушував, всі інші рази сумлінно з`являвся для реєстрації до органу пробації, адміністративних та кримінальних правопорушень, які б свідчили про його небажання ставати на шлях виправлення взагалі не вчиняв.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
За змістом наведених положень закону, при вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи були порушення систематичними та чи свідчать ці правопорушення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Тому сам факт неявок (двічі) ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації хоча і встановлені, але не свідчать про його умисне небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 призначено саме узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, суд дійшов висновку та погоджується з доводами прокурора про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 .
Керуючись ст. 476, 537, 539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання начальника Долинського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1