Провадження № 11-кп/4820/594/20
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005199 від 05 листопада 2019 року за апеляційними скаргами обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куйбишев Бахчисарайського району АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, на утриманні маючого малолітню дитину, працюючого завідуючим складом ТОВ «ЦК сучасні технології», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
За вироком суду ОСОБА_10 , 05 листопада 2019 року близько 16 год. 25 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область підборіддя зліва, чим заподіяв останньому, легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин підборіддя зліва. Такими діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання. Вказує, що при призначені покарання суд не врахував: його щире каяття, повне визнання вини у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, спробу примирення з потерпілим та відсутність з його боку претензій, добровільне відшкодування шкоди, а також відсутність у нього судимостей. Крім того, на утриманні у нього є дочка та матір, якій він допомагає. Стверджує, що трудовий колектив ТОВ «ЦК Сучасні технології» за місцем його роботи, поручився за нього та погодився прийняти на поруки.
У своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок місцевого суду скасувати та призначити новий розгляду у суді першої інстанції. Вважає вирок необґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення кримінального процесуального закону і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України та висновком експертизи зробленим 08.11.2019 року про нанесення йому легких тілесних ушкоджень. Вказує, що удар по голові, який наніс обвинувачений, ще більше похитнув його здоров`я, наслідками чого стали головні болі, підвищення артеріального тиску, аритмія, неспокійний сон, що в сукупності не може свідчить про легкі тілесні ушкодження. Крім того, не погоджується з призначеним обвинуваченому покаранням, оскільки судом не було враховано обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку з інвалідністю. Уважає покарання занадто м`яким та переконаний про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді виправних робіт на строк 12 місяців.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 , на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що у задоволенні клопотання ТОВ «ЦК Сучасні технології» про передачу ОСОБА_7 на поруки слід відмовити, а апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 в ході судового розгляду своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та у скоєному щиро не покаявся, тобто відсутня така підстава, як щире каяття , що виключає можливість передачі, остатнього, на поруки трудового колективу.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_7 в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що 05 листопада 2019 року близько 16 год. 25 хв., перебуваючи біля будинку № 22, що по вул. Свободи, в м. Хмельницькому, він на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область підборіддя зліва, чим заподіяв, останньому, тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_8 , показав, що обвинувачений ОСОБА_10 умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область підборіддя зліва, чим спричинив тілесні ушкодження. На ці обставини він також вказав під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії. Про заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_13 потерпілий ОСОБА_8 вказав і у заяві про вчинене кримінальне правопорушення.
Свідок ОСОБА_14 , ствердила, що ОСОБА_10 на зауваження ОСОБА_8 , з приводу неналежного утримання собаки в квартирі обізвав, останнього, після чого умисно завдав йому один удар кулаком правої руки в область підборіддя, від якого у потерпілого виникли тілесні ушкодження.
Факт умисного заподіяння потерпілому за вказаних вище обставин тілесного ушкодження обвинуваченим підтверджується даними травмкарти та висновків судово-медичних експертиз ОСОБА_8 , відповідно до яких, станом на 08.11.2019 р. у нього виявлене легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин підборіддя зліва, що могло утворитися від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Механізм утворення тілесного ушкодження в ОСОБА_8 відповідає його показанням під час проведення слідчого експерименту.
Зазначені докази узгоджуються з іншими, наведеними у вироку письмовими і речовими доказами по справі, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів. При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 , під час судового розгляду, не встановлено.

Ці, та інші, наведені у вироку докази, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження.

Тому, кваліфікація злочинних дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України є правильною.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 про допущену неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду в частині правої кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими.

Судом першої інстанції було встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що за даними висновків судово-медичних експертиз № 747 від 07.11.2019 року та № 761 від 11.11.2019 року у потерпілого ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин підборіддя зліва, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень та має незначні скороминущі наслідки, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 125 КК України.
При цьому, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відтак, підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинене ним кримінальне правопорушення, в межах доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілого про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 покарання вимогам закону, відповідно внаслідок суворості та внаслідок м`якості, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, судом враховані фактичні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховано те, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
А тому, з урахуванням вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді 60 годин громадських робіт.

Твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд не врахував його щире каяття та повне визнання вини у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, є безпідставними, оскільки такі обставини судом першої інстанції не визнані в якості пом`якшуючих, так як, в силу п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину.
Проте, в ході досудового та судового розслідування таких обставин встановлено не було, а тому і не враховано при призначенні покарання.
Крім того, доводи обвинуваченого про спробу примирення з потерпілим та відсутність з його боку претензій, добровільне відшкодування шкоди, відсутність у нього судимостей, а також наявність на утриманні у нього дочки та матері, якій, останній, допомагає, не є підставою для зміни вироку та призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки, при призначенні покарання, ці обставини судом першої інстанції були враховані. Також, колегія суддів враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі та в процесі апеляційного розгляду вказував, що обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити більш суворе покарання, враховуючи наслідки, що у нього настали в зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Колегія суддів вважає, що суд врахував всі обставини вчинення злочину обвинуваченим, у тому числі щодо особи похилого віку з інвалідністю, та призначив вказане покарання ОСОБА_11 , згідно вимог Закону.
Відтак, призначене обвинуваченому покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

З огляду на викладене підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «ЦК Сучасні технології» про передачу ОСОБА_7 на поруки трудовому колективу ТОВ «ЦК Сучасні технології» з подальшим звільненням його від кримінальної відповідальності.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4