Справа № 553/594/20
Провадження № 1-в/948/81/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2020 Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 05.05.2020 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :
у серпні 2020 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що за вироком Ленінського районного суду м. Полтави 05.05.2020 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 1 р. 6 міс. позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 р. Зараз засуджена ОСОБА_5 перебуває на обліку в Машівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області. 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №№2617-VІІІ, яким в тому числі внесені зміни до ч.1 ст.185 КК України, яким встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
У зв`язку з вищенаведеним, начальник Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області просить привести вказаний вирок суду у відповідність до вимог закону від 22.11.2018 р. №№2617-VІІІ, у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 .
Заслухавши думку прокурора та представника персоналу органу пробації, які подання підтримали та засуджену ОСОБА_5 яка з поданням погодилася, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів подання вбачається, що 05.05.2020 р. Ленінським районним судом м. Полтава було винесено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 р.; за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 р. 6 міс. Згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 р. 6 міс. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Зобов`язано ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації (а.с.4,5). Даний вирок 05.06.2020 р. набрав законної сили.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, суд дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.
Разом з цим, частиною 3 статті 61 КК України вказано про те, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Як вбачається з матеріалів справи засуджена має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія НОМЕР_1 видане 13.02.2018 р.(а.с.11), а тому відповідно до ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі до неї застосовано бути не може. Відповідно до ч. 2 ст.57 КК України оскільки ОСОБА_5 не працює, не може бути застосовано і покарання у виді виправних робіт. Застосування ж інших видів покарань - штрафу, громадських робіт та арешту, призведе до погіршення становища засудженої, оскільки від відбування таких покарань особа не може бути звільнена з випробуванням.
Згідно з приписами п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого покарання, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Отже, ОСОБА_5 слід вважати засудженою за ч. 1 ст.185КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі, звільнивши від вказаного покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

подання Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 05.05.2020 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 05.05.2020 р. привести у відповідність до вимог чинного на час розгляду подання Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст.185КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі, звільнивши від вказаного покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженою в той же строк з часу отримання копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1