Провадження № 1-кп/201/1534/2020
УХВАЛА
6 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002129 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого:

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 , відносно якого обрано найсуворіший запобіжний захід.

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає 11.01.2021, судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України посталено питання про доцільність продовження строків дії запобіжного заходу на що прокурор просив продовжити ці строки, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, не має постійного джерела доходу, раніше судимий за корисливі злочину, а отже існує ризик того, що обвинувачений може намагатись продовжити злочинну діяльність. Крім того, він не має міцних соціальних зав`язків і, розуміючи тяжкість можливого покарання, може намагатись уникнути суд.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора, додавши, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів скоєних незадовго після завершення строку дії запобіжного заходу відносно нього в іншому провадженні, що свідчить про ризик злочинної діяльності останнього.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що він жодного разу не намагався уникати суду, неофіційно працював, має зареєстроване місце проживання, де живе разом з мамою, яка нещодавно перенесла інсульт і потребує допомоги.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, так як обвинувачений ніколи не уникав досудового слідства і не було випадків впливу на свідків, як відсутні і заяви свідків про такий вплив, а тому клопотання не вмотивоване.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній, крім цієї справи, обвинувачується у вчиненні інших тяжких злочинів, які вчинені під час дії іспитового строку і, розуміючи, наслідки розгляду кримінального провадження, може вчинити ді направлені на ухилення від суду.

Крім того, в судовому засіданні 12 та 13 листопада обвинувачений заявляв очевидно немотивовані відводи та клопотання, направлені на затягування розгляду справи з метою недопущення розгляду клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою. Також вдався до нанесення собі ушкоджень чи дезінформацію суду про таке нанесення (повідомив, що проковтнув леза для гоління), яка не підтвердилась внаслідок проведення рентгенологічного дослідження, що свідчить про те, що обвинувачений намагається уникнути суду.

Також суд вважає встановленим і ризик того, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, так як будучи засудженим за крадіжку, притягнутим до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, він знову обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів крадіжок, що свідчить про реальну наявність ризику продовження вчинення суспільно-небезпечних дій обвинуваченим.

Вирішуючи питання про доцільність продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він не працював до затримання офіційно, обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти, у розмірі 168 160 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 до 5 березня 2021 року

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 168 160 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Слідчий суддя ОСОБА_1