Справа № 342/440/20
Провадження № 11-сс/4808/167/20
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 вересня 2020 року. Строк тримання під вартою постановлено рахувати з часу затримання 15 липня 2020 року о 09-05 год.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням його волі.

Вважає обраний ОСОБА_8 запобіжний захід надто суворим. ОСОБА_8 стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він міг продовжити спокійно жити далі, працювати і лікуватись. Вказує, що не має підстав вважати, що ОСОБА_8 продовжуватиме злочинну діяльність, оскільки він злочинів не вчиняв. Водночас просить врахувати те, що ОСОБА_8 хворіє, має постійне місце проживання, раніше не судимий, є інвалідом 3 групи по хворобі.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відомості про вчинені кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України внесено до ЄРДР 13.04.2020 року за №0000083.

17 квітня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 17.04.2020 в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Однак, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_8 був відсутній по місцю проживання та місцезнаходження його було не відоме, ухвалами слідчого судді Городенківського районного суду від 21 травня 2020 року та від 12 червня 2020 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Постановою прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 від 03.06.2020 виділено з матеріалів досудового розслідування за №0000083 матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, та зареєстровано їх в ЄРДР за №0000134 від 03.06.2020.

Постановою від 04.06.2020 ОСОБА_8 оголошено в розшук та досудове розслідування зупинено.

15 липня 2020 року ОСОБА_8 було затримано в м.Київ та 16.07.2020 доставлено до Городенківського районного суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинених злочинів.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшла правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 вважається згідно вимог ст.89 КК України не судимим.

Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом згідно ухвали слідчого судді Городенківського районного суду від 17.04.2020, порушив його умови, оскільки був відсутній за місцем постійного проживання та не повідомив про наявні поважні причини необхідності покинути місце постійного проживання слідчого, прокурора чи суд, в результаті чого був оголошений у розшук, тобто він вже після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту переховувався від органів досудового розслідування та/або суду з 13.05.2020, так як не перебував за місцем проживання визначеного в ухвалі суду та покинув місце проживання не повідомивши ні прокурора, ні слідчого або суд (суддю) про зміну місця проживання та про намір чи необхідність зміни місця проживання або роботи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при визначенні запобіжного заходу обґрунтовано врахував суспільну небезпечність злочинів в яких підозрюється ОСОБА_8 і те, що він вже порушив умови домашнього арешту з умовами якого був ознайомлений, що свідчить про те, що у разі обрання йому іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочини, порушив умови, раніше обраного йому, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, свідчить не тільки про неспроможність вказаного запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а і вказує на наявність достатньо високих ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілого чи свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому. При цьому, слідчий суддя звернув увагу на те, що ОСОБА_8 та його захисник не надали будь-яких доказів того, що підозрюваний потребує лікування та доказів того, що він після обрання йому попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умови якого він порушив без будь-яких пояснень, звертався за медичною допомогою до будь-якого медичного закладу з приводу тих захворювань на які він покликався чи з інших підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту пояснень сторін вбачається, що органом досудового розслідування на даний час змінено правову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_8 .

Разом з тим, колегія суддів оцінює законність та обґрунтованість судового рішення на час його ухвалення і вважає, що характер змін щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 не свідчить про незаконність судового рішення та необхідність обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178,181,194,198,376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5