печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2020 року старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя прокуратури міста Києва, виконувача обов`язків прокурора відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному проваджені територіальними органами Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «ТАYОТА LAND CRUIZER PRADO», чорного кольору без реєстраційних номерів з невстановленими номерами шасі, вилученого під час проведення обшуку на штраф майданчику за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 23.11.2012, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2011 в період часу з 21.20 годин до 21.45 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля автосалону «Оптіма», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, переслідуючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , умисно почав наносити останньому численні удари в область обличчя та голови, після чого дістав із внутрішньої кишені куртки колючо-ріжучий предмет і став наносити їм множинні удари в область грудної клітки.

Смерть ОСОБА_6 настала в результаті гострого недокрів`я внутрішніх органів, множинних проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням легень і серця та множинних забійних ран обличчя та голови.

09.08.2011 року, під час огляду автомобіля «Тайота Лендкрузер Прадо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , були вилучені довіреність від 28.05.2008 року, серії НОМЕР_2 від імені ОСОБА_8 який уповноважує ОСОБА_5 керувати з правом використання за межами України транспортним засобом «ТАYОТА PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ТАYОТА PRADO», серії НОМЕР_3 від 27.04.2006 на ім`я ОСОБА_8 .

Згідно висновку № 330-20 від 24.04.2020 року при виготовлені бланку довіреності на ім я ОСОБА_7 від ОСОБА_9 зареєстрованого в реєстрі № 43109067 ВЕО 982919 застосувались способи друку, які використовуються державним підприємством «Національні інформаційні системи, яке займається виробництвом бланків нотаріальних документів України.

Але відтиск круглої печатки Другої Львівської державної нотаріальної контори, розміщений з лівої сторони від підпису в графі «Підпис довірителя» нанесений шляхом вологого копіювання за допомогою проміжного кліше фарбувальною речовиною синього кольору.

Також відтиск круглої печатки Другої Львівської державної нотаріальної контори, розміщений в нижній частині лицевої сторони бланку довіреності нанесений рельєфним кліше фарбувальною речовиною синього кольору.

Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 на автомобіль «ТАYОТА PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_4 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_10 , виконаний не на поліграфічному підприємстві ТОВ «Знак» консорціуму ЄДАПС», яке займається виробництвом бланків національного посвідчення водія, про реєстрацію транспортного засобу, пластикових карток та полікарбонатних сторінок документів.

Вказані підроблені документи, необхідні були ОСОБА_5 , для користування автомобілем «ТАYОТА PRADO», якій він придбав при невстановлених обставинах, шасі якого, згідно криміналістичної експертизи, в первинної ідентифікації піддавався змінам, на випадок перевірки співробітниками міліції ( на той час) підстав керувати ОСОБА_5

Автомобіль було визнано речовим доказом та 26.05.2012 передано на відповідальне зберігання на штрафний майданчик - стоянку ДП МВС України «Донбас реформ ресурс» за адресою: АДРЕСА_3 .

Приблизно в листопаді 2014 року на стоянку увірвалась група невідомих озброєних осіб в камуфляжному одязі та вивезли цей автомобіль в невідомому напрямку.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_10 останній повідомив, що довіреність на ОСОБА_5 не видавав, автомобіль йому не продавав та самого ОСОБА_5 він не знає.

Вищеописаний автомобіль було оголошено в розшук, на цей час його місцезнаходження встановлено.

22.07.2020 під час проведення обшуку вищевказаного автомобіля він був вилучений та направлений на експертне дослідження.

Згідно довідки від 19.03.2020 з Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1441 транспортні засоби з номером кузова НОМЕР_5 не зареєстровані.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років відповідно, є особливо тяжким.

03.01.2013 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, а оскільки він переховувався від органів досудового розслідування, то було оголошено його розшук, а досудове розслідування зупинено.

07.11.2018 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, яке у той же день у встановленому законом порядку вручено його матері - ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний автомобіль має значення речового доказу злочину.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, слідчим обставин, яким вказане майно відповідає положенням ст. 98 КПК України слідчому судді не доведено.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання транспортного засобу речовим доказом, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити, яким саме ознакам ст. 98 КПК України він відповідає та з чого виходив слідчий визнаючи вказане майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи наведене, зважаючи, що слідчим у клопотанні не доведено, що вказане майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, відсутності постанови про визнання речовими доказами, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1