ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/226/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу сл. судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 07 серпня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2020 р.,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040 грн., з покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 14 вересня 2020 р. о 22 год 09 хв.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді останній, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України, характеризуючі дані про його особу, те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, не має постійного джерела доходу, стан здоровя, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя, враховувавши конкретні обставини кримінального провадження, матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_7 , дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід визначити заставу, однак в мінімальному розмірі, у сумі 42 040 гривень, яка буде необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській обл. ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити. Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, а висновки судді непереконливими та невмотивованими.

Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджуються. Жодних обґрунтованих підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим не надано.

Заслухавши суддю - доповідача, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката, просив залишити ухвалу суду без змін; думку адвоката ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника; оглянувши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

В ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України, та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом правильно враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що йому інкримінується, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.

Суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження, те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, те, що він раніше судимий, не працює, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеру кримінального правопорушення, а також враховуючи, що адвокатом та підозрюваним не доведено необхідності заміни запобіжного заходу на більш м`який (домашній арешт), слідчий суддя при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_7 мінімальну заставу в розмірі 42 040 гривень.

Доводи в апеляційній скарзі адвоката щодо доцільності обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є необґрунтованими.

Ухвала слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України. Обрання іншого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської області від 18 липня 2020 р. про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 вересня 2020 р. включно, з одночасним визначенням розміру застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме в сумі 42 040 гривень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді