Справа № 607/4214/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/580/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 19 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000205 від 8 вересня 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 19 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000205 від 8 вересня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню та в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як убачається з матеріалів судової справи, ухвала слідчого судді постановлена у судовому засіданні 22 травня 2020 року у відсутності ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що ухвала слідчого судді від 22 травня 2020 року була скерована ОСОБА_6 25 травня 2020 року на його електронну адресу. У своєму клопотанні про поновлення строків на подання апеляційної скарги про закриття кримінального провадження №0000205 ОСОБА_6 зазначає, що отримав ухвалу слідчого судді 1 червня 2020 року. Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 надіслав 3 червня 2020 року поштою.

Ураховуючи необізнаність ОСОБА_6 з результатами та мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, зазначені ним причини, скерування йому копії ухвали 25 травня 2020 року, колегія суддів визнає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 117 КПК України. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 310/8610/16-к від 11 вересня 2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, 8 вересня 2017 року прокуратурою Тернопільської області на виконання ухвали судді Тернопільського міськрайсуду ОСОБА_8 від 23 серпня 2017 року внесено до ЄРДР за №0000205 відомості за повідомленням ОСОБА_6 за фактом постановлення неправосудного рішення суддею Заліщицького районного суду ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 19 лютого 2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 8 серпня 2017 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях судді Заліщицького районного суду ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Під час досудового розслідування, проведеного за заявою ОСОБА_6 про злочин, слідчий встановив відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях судді Заліщицького районного суду ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Зокрема, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення, тобто такого, в якому висновки суду завідомо суперечать установленим фактичним обставинам справи або завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, або яке свідомо постановлено з грубим порушенням норм процесуального права.

Аналізуючи суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, слід звернути увагу, що така характеризується виключно прямим умислом з обов`язковою наявністю мотиву, оскільки особа усвідомлює, що постановляє завідомо неправосудний акт, керуючись при цьому будь-яким мотивами, за винятком корисливих або інших особистих інтересів (ч. 2ст. 375 КК України).

Обов`язковою ознакою неправосудності судового рішення в контексті ст. 375 КК України є його завідомість, що вказує на те, що суддя не помиляється, а усвідомлює незаконність, необґрунтованість рішення по справі.

Саме завідомість у поєднанні із неправосудністю дає можливість розмежувати право судді на вирішення справи на власний розсуд відповідно до вимог закону, право на суддівську помилку, та кримінальну відповідальність за постановлення завідомо неправосудного рішення.

У ході досудового розслідування кримінального провадження проведено наступні слідчі дії: допит в якості свідка заявника ОСОБА_6 , яким долучено до матеріалів провадження копії документів на підтвердження вчинення можливого кримінального правопорушення; також в подальшому ОСОБА_6 допитано в якості потерпілого; допитано в якості потерпілої ОСОБА_10 ; допитано в якості свідка суддю ОСОБА_9 ; отримано протокол розподілу справи № 597/49/13-а, розпорядження керівника апарату Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2013 року, протокол № 2 зборів Заліщицького районного суду про неавтоматичний розподіл справи.

Після проведення необхідних слідчих дій, слідчий встановив відсутність у діях судді Заліщицького районного суду ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, а саме: у ході досудового розслідування не здобуто доказів ухвалення суддею завідомо неправосудного рішення.

З огляду на наведене, висновок слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та з таким висновком слідчого погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій. Слідчий вірно оцінив отримані відомості у їх комплексі, прийняв до уваги вичерпні можливості досудового розслідування та дійшов правильного висновку про те, що в діях судді Заліщицького районного суду ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, не вбачається.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, спростував наведені в скарзі мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, слідчим та слідчим суддею вірно констатовано, що незгода із судовим рішенням не може бути підставою для кримінального переслідування судді, який його ухвалив. В разі незгоди із судовим рішенням особа вправі оскаржити його в порядку та спосіб, передбачений законом, й звернення про вчинення кримінального правопорушення суддею у зв`язку з ухваленням ним судового рішення є втручанням у діяльність суду та способом впливу на суд, що порушує гарантований Конституцією України принцип незалежності суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий під час досудового розслідування та слідчий суддя при судовому розгляді скарги неповно та невсебічно дослідили матеріали провадження, надали неналежну правову оцінку зазначеним доказам та обставинам, на підставі чого зробили необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4