Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/340/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Олександрівка Кіровоградської області, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, 2005 та 2011 року народження, не працюючого, пенсіонера, учасника АТО, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 годин 40 хвилин 11 жовтня 2020 року, із визначенням розміру застави в сумі 168160 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2020 року, задоволено клопотання Ст. слідчий СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_10 погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої ОСОБА_11 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 годин 40 хвилин 11 жовтня 2020 року, із визначенням розміру застави в сумі 168160 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, а саме у тому, що 13.08.2020 року о 08:45 год. ОСОБА_12 , який перебуває на посаді слідчого Кропивницького ВП ГУНП в області, у супроводі спільно із опер уповноваженими СКР Кропивницького ВП ГУНП в області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який перебував у форменому одягу, в рамках розслідування кримінального провадження №0003625 від 03.06.2020 року за підозрою гр. ОСОБА_8 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 398 КК України, прибули за адресою проживання останнього, а саме за адресою АДРЕСА_2 , з метою вручення повісток про виклик.

В момент коли ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 підійшли до будинку проживання підозрюваного ОСОБА_8 , останній в свою чергу перебував біля під`їзду будинку, та коли побачив працівників поліції, на вимогу підійти до останніх не відреагував та почав тікати, забіг в під`їзд будинку зачинивши за собою умисно двері, при цьому заподіяв ОСОБА_14 , який перебував позаду умисно тілесні ушкодження в області правої руки вказаними дверима, після чого забіг та зачинився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де безпосередньо проживає.

З метою вручення повістки про виклик, відповідно до 135 КПК України, ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 зайшли до під`їзду будинку, після чого направилися до дверей квартири АДРЕСА_3 , де проживає гр. ОСОБА_8 , та відповідно до ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» з метою фіксації подій застосували відеокадру, та постукавши до квартири попросили гр. ОСОБА_8 та отримати повістку про виклик.

В подальшому Криволап СУП , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 являються працівниками Національної поліції та є службовими особами правоохоронного органу та згідно Закону України «Про Національну поліцію» професійно виконують свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, маючи на меті позбавлення життя працівників правоохоронних органів, у зв`язку з виконанням їх своїх службових обов`язків в рамках розслідування кримінального провадження 0003625 від 03.06.2020 року, діючи умисно та цілеспрямовано реалізовуючи мету позбавлення життя працівників правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що за дверима квартири в якій знаходився та проживав, знаходяться працівники Національної поліції, шляхом вигуків почав погрожувати життю та здоров`ю останнім, після чого, продовжуючи реалізацію першочергового умислу, направленого на позбавлення життя працівника правоохоронного органу, ОСОБА_8 взяв в руки предмет ззовні схожий на пістолет, відчинив двері квартири, після чого демонстративно відвівши затвор, невстановленого слідством предмета ззовні схожого на пістолет, в заднє крайнє положення, спрямував ствол зброї в бік ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з погрозою застосування зброї та позбавлення життя працівників правоохоронного органу, однак останні в свою чергу розуміючи виникнення реальної загрози життю та здоров`ю, відійшли на безпечну відстань, що не дозволило йому довести свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином ОСОБА_8 виконавши всі дії, які вважав необхідними для досягнення своєї мети у вигляді замаху на вбивства працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівниками службових обов`язків.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я осіб, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, проте 26.06.2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України в рамках іншого кримінального провадження, відтак не зважаючи на наявність на утриманні неповнолітніх дітей, дружини, ОСОБА_8 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти здоров`я осіб.
Крім того ОСОБА_8 враховуючи, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити злочинну діяльність, як особа агресивна, схильна до вчинення злочинів пов`язаних із спричиненням тілесних ушкоджень.
Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 інкримінується злочин, вчинений саме за місцем його проживання, тобто застосування домашнього арешту не гарантує унеможливлення злочинної діяльності.

Окрім цього, зазначає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Зазначив, що згідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановлення ухвали про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадження щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, проте це право, а не обов`язок слідчого судді.

Відповідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 168 160 гривень, що відповідає 80 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Свої вимоги обґрунтував тим, що клопотання ст. слідчий ОСОБА_16 не підписував і воно не може вважатися таким, що відповідає вимогам закону, а тому й не може бути належною правовою підставою для початку судового провадження. За таких умов слідчий суддя має повернути клопотання прокурору, про що постановити ухвалу. На думку захисту, у клопотанні слідчого мають бути відображені та обґрунтовані доказами усі обставини, які входять до структури локального предмета доказування під час застосування запобіжних заходів на стадії досудового розслідування, а головне наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.

На момент внесення так званого подання про застосування запобіжного заходу стороні обвинувачення достеменно було відомо, що предмет схожий на пістолет не є вогнепальною зброєю і ним вчинити замах на вбивство працівника правоохоронного органу, чи будь кого не можливо, ним не можливо навіть нанести тілесні ушкодження. Вказав, що підзахисний раніше не судимий, учасник АТО, інвалід 3-ї групи, має постійне місце проживання, двох неповнолітній дітей, має стійкі соціальні зв`язки, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК, вважає утримання ОСОБА_8 , під вартою незаконне, та необґрунтоване, також жоден ризик передбачений ст. 177 КК України не доведений.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та самого підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 затриманий о 12.00 год. 13.08.2020 року, відповідно до протоколу затримання від 13.08.2020 року.

Повідомлення про підозру було вручено підозрюваному о 14.30 год. 13.08.2020.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я осіб, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, проте 26.06.2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України в рамках іншого кримінального провадження, відтак ОСОБА_8 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти здоров`я осіб.

Також слідчим суддею правильно враховано, що ОСОБА_8 враховуючи, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити злочинну діяльність, як особа агресивна, схильна до вчинення злочинів пов`язаних із спричиненням тілесних ушкоджень.

Також слідчим суддею правильно враховано, що не зважаючи на позитивні характеризуючи данні за місцем проживання та наявність родини, дітей та дружинин, вказане не стало стримуючим фактором агресивної поведінки до представників влади із погрозою застосування зброї.

Слідчим суддею правильно враховано, що ОСОБА_8 інкримінується злочин, вчинений саме за місцем його проживання, а отже застосування домашнього арешту не гарантує унеможливлення злочинної діяльності.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував суспільну небезпеку злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 його особу, та матеріальний стан, і визначив розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160 грн.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що підзахисний раніше не судимий, учасник АТО, інвалід 3-ї групи, має постійне місце проживання, двох неповнолітній дітей, має стійкі соціальні зв`язки, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК, вважає утримання ОСОБА_8 , під вартою незаконне, та необґрунтоване, також жоден ризик передбачений ст. 177 КК України не доведений, а тому ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри та ризиків у даному кримінальному провадженні в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того слід зазначити, що судом першої інстанції при постановленні даної ухвали належно були враховані всі характеризуючі дані на особу.

Крім того допущена технічна помилка у мотивувальній частині клопотання про застосування запобіжного заходу, зазначення помилково прізвища слідчого, який звернувся із клопотанням лейтенанта поліції ОСОБА_16 , замість правильного майора поліції ОСОБА_10 , який підписав клопотання, яке було погоджено прокурором Кіровоградської місцевої прокурора тури ОСОБА_17 на переконання колегії суддів не є таким порушенням, яке тягне за собою скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішенням.

Також інших доводів, які вплинули б на об`єктивність прийнятого рішення судом першої інстанції в апеляційній скарзі захисника не наведено.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, навіть із урахуванням того що останній є учасником АТО, інвалідом 3 групи, наявності двох неповнолітніх дітей, дружини, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, матеріали клопотання не містять переконливих даних про застереження, зокрема, наявність хвороб, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та ним і його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не надані.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_10 погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 годин 40 хвилин 11 жовтня 2020 року, із визначенням розміру застави в сумі 168160 грн. - залишити без зміни

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4