Провадження № 1-кс/643/4058/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання інспектора СД Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000936 від 17.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З представлених суду матеріалів вбачається, що сектором дізнання Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000936 від 17.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

16.09.2020 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний (Загородній в`їзд 26), у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено водійське посвідчення № НОМЕР_1 , яке у подальшому було запаковано у паперовий пакет.

21.09.2020 інспектор СД звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення, просив накласти арешт на майно. При цьому, клопотання невмотивовано та необґрунтовано, а саме не вказано, в чому саме стосовно вилученого водійського посвідчення існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, встановив наступне: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину.

Відповідно п.1 ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна - повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.

У відповідності до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання має бути повернуто інспектору СД, оскільки в клопотання необґрунтоване та невмотивоване, що не дозволяє суду виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та розглянути клопотання.

За таких обставин слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 171-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання інспектора СД Московського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000936 від 17.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_2 повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1