Справа № 632/1486/20
провадження № 1-кс/632/271/20

У Х В А Л А

15 вересня 2020 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській областістаршого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 11 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня2020 року о 16 годині 44 хв. до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на врожай сільськогосподарської культури «Соняшник» фізичною вагою 70670 кг в переводі на залікову вагу 43193,5 кг, власника якого не встановлено, зібраний з земельних ділянок розташованих в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області з кадастровими номерами: :06:000:0032, площею 37,5234 га, та :06:000:0029, площею 26,77786 га, які перебувають в оренді ОСОБА_4 , відповідно до договорів оренди землі, укладених з Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області від 17 вересня 2015 року, який було тимчасово вилучено під час огляду місця події від 11 вересня 2020 року, шляхом заборони розпорядження ним,з метою збереження речових доказів.

Передати врожай сільськогосподарської культури «Соняшник» фізичною вагою 70670 кг в переводі на залікову вагу 43193,5 кг на відповідальне зберігання директору ТОВ «Квадро» ОСОБА_5 та голові ФГ «Даценко Р.М.» ОСОБА_6 .

Забезпечення організації зберігання арештованого майна покласти на орган досудового розслідування Первомайський ВП ГУНП в Харківській області.

Дослідивши клопотання з додатками, доходжу висновку про необхідність його повернення прокурору, виходячи з наступного.

Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як вбачається із змісту клопотання, метою арешту майна - врожаю сільськогосподарської культури, слідчим визначено - збереження речового доказу, також в клопотанні зазначено, що з метою збереження речових доказів та недопущення приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі,відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на врожай сільськогосподарської культури.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК Україниарешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(частина 3 статті 170 КПК України).

Пункт 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачає, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Із змісту клопотання вбачається, що слідчий, виклавши обставини, встановлені під час досудового розслідування, а саме те, що в серпні 2020 року невідома особа, шахрайським шляхом передала землі ФГ «Даценко Р.М.» третій особі, чим завдала значної матеріальної шкоди інтересам ТОВ «Квадро»,навів лише положення ч. 1 ст. 170 КПК України, зазначивши, що завданням арешту майна, про яке йдеться вище, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому слідчий зазначив, що вилучене майно, а саме: врожай сільськогосподарської культури «Соняшник» фізичною вагою 70670 кг. в переводі на залікову вагу 43193,5 кг, відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що зазначені речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий зазначив, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, особами можуть бути вчинені дії про які йдеться у ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом із цим слідчий вказав, що є сукупність підстав та розумних підозр, що врожай сільськогосподарської культури «Соняшник» фізичною вагою 70670 кг. в переводі на залікову вагу 43193,5 кг є доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Проте органом досудового розслідування у клопотанні про арешт майна не зазначено будь-яких доводів та не наведено жодних доказів на підтвердження того, що вказане вище майно - врожай сільськогосподарської культури «Соняшник» відповідає критеріям, визначеним процесуальним законом для речових доказів - є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; зібраний саме із зазначених земельних ділянок та для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення він має значення.

Таким чином, доходжу висновку, що слідчим фактично не зазначені передбачені законом підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, в клопотанні про арешт майна не зазначено фактичних даних щодо його власника, адреси фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, їх перелік, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя критично ставиться до твердження про неможливість встановити власника або володільця майна - врожаю соняшника, оскільки положеннями ч.2 ст. 93 КПК України визначено повноваження сторони обвинувачення на проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, закріплених у ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимогст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, клопотання про арешт майна слід повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі .

Керуючись ст. ст.2, 171, 172КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 11 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1