Справа№і
Провадження №1-кд/751/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові матеріали клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019 за ч.2 ст.210, ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, до 12 (дванадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, -

В С Т А Н О В И В :

До Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання від Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019 за ч.2 ст.210, ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом.

Заявник просить у клопотанні: визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку; вирішити питання про виконання вироку в частині відшкодування процесуальних витрат відносно ОСОБА_5 .

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні зазначено прохання про розгляд справи за відсутності представника, оскільки за ч. 1ст. 610 КПК України його явка не є обов`язковою.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Захисник в судовому засіданні просив привести вирок суд Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_5 , оскільки це буде відповідати інтересам засудженого.

Заслухавши думку прокурора, думку захисника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019 за ч. 2 ст.210, ч. 3 ст.30, ч. 5 ст. 228.1, ОСОБА_6 засуджений:

за ч. 2 ст.210 КК РФ - до 6 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 30, ч.5 ст.228.1 КК РФ- до 9 років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 69 УК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання обраховувати з 03 липня 2019 року. В строк відбування покарання у виді позбавлення волі зараховано час його тримання під вартою в період з 10 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

На вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 було подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою Володимирського обласного суду від 17 жовтня 2019 року вище вказаний вирок відносно засудженого ОСОБА_7 було змінено, виключено з резолютивної частини вироку ініціали засудженого ОСОБА_8 замість ОСОБА_9 , в решті вирок було залишено без змін.

ОСОБА_10 подав заяву про переведення його для подальшого відбування покарання в Україні.

За інформацією Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 є громадянином України відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Згідно з матеріалами клопотання початком відбування покарання ОСОБА_5 є 10.11.2017 року, кінець строку відбування покарання 09.09.2030 року. Станом на 04 лютого 2020 року відбута частина покарання становить 2 роки 2 місяців 25 днів, не відбута частина 10 років 03 місяців 05 днів.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно положень статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22 вересня 1995 року, засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов: a) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку;b) якщо рішення є остаточним;c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж якнайменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк;d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, - законний представник засудженої особи;e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території;f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.

Пунктом «b» частини 1, частиною 3 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції. Виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку, і тільки ця держава має право приймати всі відповідні рішення.

Пунктами «а», «с», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також зараховується у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, і не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований вимогами ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених ч. 4ст. 610 КПК України.

Враховуючи, що умови передачі, визначені ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб, дотримані, ОСОБА_5 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності та є остаточним рішенням, строк покарання, який має відбувати засуджений, становить більше шести місяців, засуджений ОСОБА_5 згодний на передачу його в Україну для подальшого відбування покарання, діяння, на підставі яких щодо нього було винесено вирок, є кримінальними злочинами згідно із законодавством України та були б кримінальними злочинами у разі вчинення на її території, а також те, що і держава винесення вироку Російська Федерація, і держава виконання вироку Україна, згодні на передачу засудженої особи, суд дійшов висновку про приведення вироку у відповідність із законодавством України.

За викладених у вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 обставин дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:

за ч. 2 ст.255 КК України , як участь у злочинній організації, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою, у великих розмірах, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

Аналізуючи міру покарання, призначену за ч. 2 ст.210, ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ та санкцію ч.2 ст. 255, ч.3 ст. 307 КК України, слід зазначити, що санкція ч.2 ст. 255, ч.3 ст. 307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В даному випадку, приводячи вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 у відповідність із законодавством України та, визначаючи основне покарання за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст.15 ч. 3 ст.307 КК України не слід призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, так як за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Також, відповідно до частини 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 визначене на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового складання призначених покарань). Наведеній нормі повністю відповідає ч. 1 ст. 70 КК України (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України, а належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, у зв`язку з чим суд не визначає засудженому вид виправно-трудової колонії для відбування покарання.

Керуючись ст.ст.3,9,12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019, відносно ОСОБА_5 привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_5 вважати засудженим:

за ч. 2 ст. 255 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 до 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати остаточно призначеним ОСОБА_5 покарання у виді 12 (дванадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 03 липня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави Російської Федерації процесуальні витрати по справі в сумі 7101 (сім тисяч сто одна) грн. 67 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1