УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 273/1213/19
провадження № 51-3942ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, постановлену у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2013 року за частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 70, частиною 1 статті 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 25 листопада 2016 року у зв`язку із відбуттям покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 296 КК;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК.
встановив:
Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 296 КК, та призначено йому покарання: за частиною 1 статті 122 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за частиною 4 статті 296 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Цим же вироком суду засуджено ОСОБА_6 , судові рішення стосовно якого у касаційній скарзі не оспорюються.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 05 березня 2019 року о 18 год 00 хв спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи на території Баранівської комунальної центральної районної лікарні на вулиці Звягельській, 66 у місті Баранівка Житомирської області, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, розпочали суперечку з ОСОБА_7 , який працюючи сторожем вищезазначеної установи, зробив їм зауваження щодо розпиття спиртних напоїв та нецензурної лайки у громадському місці. Після чого ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар головою у ніс та разом із ОСОБА_6 близько 5 ударів руками у область обличчя.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , демонструючи спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, схожий на складний ніж, завдав ОСОБА_7 удар в область правого стегна, чим спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження. У подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 нанесли потерпілому 5 ударів ногами у область тулуба та залишили місце злочину.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 не погоджується з ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог стверджує, що апеляційним судом не перевірено доводів його апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження письмових доказів, які би підтверджували факт внесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей (далі ЄРДР) про інкримінований його підзахисному злочин. Такі обставини, на переконання захисника, ставлять під сумнів допустимість всіх доказів, покладених в основу обвинувачення ОСОБА_4 .
Крім того, стверджує, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про повторний допит свідків у кримінальному провадженні.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Частиною 2 статті 419 КПК передбачено, що при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Не погоджуючись із вироком місцевого суду, у тому числі, захисник ОСОБА_5 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою з доповненням, в якій, поміж іншого, наводив доводи, аналогічні викладеним у поданій касаційній скарзі.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою сторони захисту, ретельно перевірив доводи викладені у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 , дав на них вичерпні відповіді, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими, при цьому належним чином умотивував своє рішення відповідно до вимог статті 419 КПК, з чим погоджується і колегія суддів.
Зокрема, належними чином спростовано доводи про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні даних про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК.
Як зазначив апеляційний суд, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_7 про вчинення стосовно нього протиправних дій, а саме нанесення тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів, 05 березня 2019 року за попередньою кваліфікацією за частиною 2 статті 296 КК до ЄРДР були внесені відомості за №0000087. Відповідно до постанови прокурора від 06 березня 2019 року дії засуджених було перекваліфіковано з частини 2 статті 296 КК на частину 4 статті 296 КК, про що внесено відповідно відомості до ЄРДР.
У подальшому постановою прокурора від 15 квітня 2019 року вказане провадження об`єднано з кримінальним провадженням №0000058 за частиною 3 статті 187 КК, об`єднаному провадженню присвоєно реєстраційний №0000058 та внесені необхідні відомості до ЄРДР.
Після чого, постановою прокурора від 24 червня 2019 року виділено матеріали досудового розслідування за фактами розбійних нападів на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із матеріалів досудового розслідування №0000058 в окреме провадження.
Під час розгляду вказаного провадження в апеляційному суді, прокурором надано копію витягу з ЄРДР №0000206 від 25 червня 2019 року за частиною 1 статті 122 КК. Як убачається із ухвали апеляційного суду, вказаний витяг був оглянутий колегією суддів та приєднаний до матеріалів провадження.
Постановою прокурора від 25 червня 2019 року матеріали досудового розслідування №0000058 за частиною 4 статті 296 КК об`єднано з матеріалами досудового розслідування №0000206 за частиною 1 статті 122 КК, об`єднаному провадженню присвоєно реєстраційний №0000058 та внесені необхідні відомості до ЄРДР.
Крім того, не погодився апеляційний суд з доводами захисника про упередженість місцевого суду стосовно показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і визнав такі доводи безпідставними.
Як вірно зазначено у судовому рішенні, місцевий суд докладно виклав показання вищезазначених осіб, які спростовуються показаннями інших допитаних у судовому засіданні свідків, а також дослідженими під час судового розгляду доказами. При цьому, місцевий суд вказав, що їх показання є сумнівними, оскільки вони відтворювали події, які відбулися 05 березня 2019 року надто узагальнено, умисно замовчуючи та упускаючи важливі факти і обставини, які викривають винуватість обвинувачених.

При цьому вичерпного переліку обставин, передбачених частиною 3 статті 404 КПК, для повторного допиту вищезазначених свідків, а відтак і підстав для задоволення заявленого захисником клопотання суд не встановив, а тому відмовив у його задоволенні.
Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, вмотивованість його висновків, захисником у поданій скарзі не наведено.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволенні касаційної скарги захисника за доводами, викладеними у ній, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3