печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучена майно, -
В С Т А Н О В И В :

08.09.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

09 вересня 2020 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що слідчим відділом Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002610 від 22.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2020 близько 09 год. 30 хв., гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пішов зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та не повернувся.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та в ході перегляду камер відеоспостереження системи «Безпечне місто» було встановлено, що гр. ОСОБА_5 21.08.2020 року вийшов о 9 год. 30 хв. зі свого помешкання та пішки дійшов до буд. АДРЕСА_3 10 год. до нього підійшов невідомий чоловік, який почав комусь телефонувати по мобільному телефону, після чого о 10 год. 05 хв. під`їхав автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 . В автомобілі знаходився водій, невідомий відчинив задні праві дверцята, та на заднє сидіння сіли разом з гр. ОСОБА_5 . Далі в ході перегляду відео камер «Безпечне місто» та по ходу маршруту пересування автомобіля встановлено, що автомобіль доїхав до Київської області, Обухівський р-н, м. Українка в район вул. Промисловій. До міста автомобіль повернувся близько 12 год. до м. Києва.

Оперативним шляхом було встановлено, що можливе місце де незаконно утримують потерпілого знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом ААР №454989 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

29.08.2020 в період з 21 год. 51 хв. по 22 год. 29 хв., на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем затримання осіб підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до постановлення ухвали слідчого судді, який був зумовлений наявністю невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням майна, а також з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, оскільки проведеними слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що в даному приміщенні можуть знаходитися особи, причетні до скоєння злочину, предмети, що можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та мають значення речового доказу в даному кримінальному провадженні та в подальшому можуть бути використані докази під час судового розгляду.

В ході проведення обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

- Простинь білого кольору зі слідами РБК, підодіяльник білого кольору білого кольору зі слідами РБК, наволочка білого кольору з рожевим візерунком, які поміщено до паперового конверту;

- Паперовий стаканчик, який поміщено до картонної коробки;

- Паперова тарілка з металевою ложкою, які поміщено до картонної коробки;

- Корпус гранати РГД 5 з маркуванням 145-74 Т, який поміщено до сейф пакету № АВ2001595;

- Підривач УЗРГМ-2 з маркуванням на зовнішній стороні 23-79 УЗРГМ-2 УЗЧП, який поміщено до сейф пакету АВ 21596;

- Мобільний телефон «Самсунг Гелексі S9», імеі: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету: 0068593;

- Зв`язка ключів, гаманець з посвідченням водія на ім. ОСОБА_10 № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету: 0068554;

Ураховуючи вищенаведене, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, врятування життя людини, відшукання знарядь вчинення злочину, та інших речей які можуть слугувати речовими доказами з метою доказування кримінального правопорушення, необхідно провести будинку, в якому утримували потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий вказує, що з наведених підстав арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені під час особистого обшуку речі, предмети і документи постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднані до нього.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучена майно задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:
1.Простинь білого кольору зі слідами РБК, підодіяльник білого кольору білого кольору зі слідами РБК, наволочка білого кольору з рожевим візерунком, які поміщено до паперового конверту;
2. Паперовий стаканчик, який поміщено до картонної коробки;
3. Паперова тарілка з металевою ложкою, які поміщено до картонної коробки;
4. Корпус гранати РГД 5 з маркуванням 145-74 Т, який поміщено до сейф пакету № АВ2001595;
5. Підривач УЗРГМ-2 з маркуванням на зовнішній стороні 23-79 УЗРГМ-2 УЗЧП, який поміщено до сейф пакету АВ 21596;
6. Мобільний телефон «Самсунг Гелексі S9», імеі: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету: 0068593;
7. Зв`язка ключів, гаманець з посвідченням водія на ім. ОСОБА_10 № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету: 0068554;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1