Справа № 545/1908/20
Провадження № 1-в/545/399/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, раніше судима:

- 26.11.2014 року Новомосковським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- засуджена: 10.04.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 16.04.2019 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін з 17.02.2015 року по 12.06.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі,-

встановив:

Начальник державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернувся до суду із поданням щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України щодо засудженої ОСОБА_4 посилаючись на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VIII.
Просив привести вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року та вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 26.11.2014 року у відповідність до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.

Представник адміністрації установи до суду не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджена при вирішенні подання покладалась на розсуд суду.

Прокурор не заперечував стосовно задоволення подання та приведення вироків у відповідність із чинним КК України в частині призначення покарання.
Дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2014 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком у вигляді одного року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 26.11.2014 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яким її засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на один рік, остаточно призначено покарання строком на шість років один місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна (а.с.3, 4, а.о.с.15,16).

16.04.2019 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін з 17.02.2015 року по 12.06.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі (а.о.с.44, 45).

Початок строку 17.02.2015 року, кінець строку 21.11.2020 року.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» в за № 2617-VIIIвід 22.11.2018 року.
Вказаним Законом внесені зміни до Кримінального кодексу України та пом`якшена санкція за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відтепер карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Також внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, санкцією якої незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, суд вважає за необхідне привести у відповідність раніше призначені покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 26.11.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України та вироком Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до вимог чинного КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 72, 74 КК України, ст.ст. 537, ст.539 КПК України, суд,-

ухвалив:

Подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України щодо засудженої ОСОБА_4 - задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 26.11.2014 року за яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, 75 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIIІ, який набрав законної сили 01.07.2020 року, та вважати ОСОБА_4 засудженою в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
В іншій частині вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 26.11.2014 року залишається без змін, і не потребує приведення до відповідності.

Вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року за яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIIІ, який набрав законної сили 01.07.2020 року, та вважати ОСОБА_4 засудженою в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
В іншій частині вирок Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року залишається без змін, і не потребує приведення до відповідності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1