ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:623/3065/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2835/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 185, 309, 289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , з участю представника органу опіки та піклування ОСОБА_9 , без участі всіх інших учасників по справі належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 06 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Родакове Лутугінського району Луганської області, українця, громадянина України, не працюючого, інвалідна 2 групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 25 09 2012 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України на підставі ст.ст.44,48 КК України, -

визнано винним та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 місяців арешту; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України у виді 5 місяців арешту; за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 29 05 2018 року по 14 05 2019 року та з 30 07 2019 року по 12 06 2020 року включно в строк покарання з розрахунку: два дні позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Визначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного взяття під варту.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 14 06 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 06 2018 року у виді 8 місяців позбавлення волі.

Остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців .

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_11 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02 02 2018 року по 12 06 2020 року включно в строк покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, ухвалено обвинуваченого ОСОБА_11 звільнити в залі суду, оскільки строк, який він відбув, з урахуванням положення ч.5 ст.72 КК України перевищує призначене йому основне покарання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 27 12 2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Ухвалено запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 не обирати.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , на користь держави витрати за проведення судових експертиз по кримінальному провадженню № 4464 від 20 10 2017, у розмірі 790 грн. 96 коп.; судової товарознавчої експертизи № 462 від 10 10 2017, у розмірі 296 грн. 61 коп.; судової товарознавчої експертизи № 4461 від 13 11 2017 у розмірі 296 грн. 61 коп.; судової товарознавчої експертизи № 4495 від 18 10 2017 у розмірі 494 грн. 35 коп.; судової товарознавчої експертизи № 4459 від 09 11 2017 у розмірі 790 грн. 96 коп., судової товарознавчої експертизи № 4463 від 24 10 2017 року у розмірі 593 грн. 22 коп., судової експертизи № 130 від 05 12 2017 у розмірі 2226 грн. 60 коп., судової товарознавчої експертизи № 1118 від 03 08 2017 у розмірі 2474 грн. 00 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , витрати за проведення судових експертиз по кримінальному провадженню у розмірі 2860,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 , витрати за проведення судових експертиз по кримінальному провадженню у розмірі 300,00 грн.

Стягнуто ОСОБА_7 , на користь держави витрати за проведення судових експертиз по кримінальному провадженню у розмірі 2226 грн. 60 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_11 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічні злочини, повторно, 13 05 2017 року приблизно о 02 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою та спільно зі ОСОБА_7 , шляхом пошкодження вікна, проникли до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрав: пилосос ТМ «Samsung» моделі SC6590, вартістю 2665 грн.; джерела безперебійного живлення ТМ «Rucelf» серії UPI, вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4464 від 20.10.2017, встановити не виявилось можливим, та до приміщень сараїв, розташованих на території даного домоволодіння, звідки таємно викрав: два алюмінієвих бідона, об`ємом 40 л., вартістю 296 грн. за один бідон, загальною вартістю 592 грн.; алюмінієвий бідон, об`ємом 25 л, вартістю 252 грн.; ручний повітряний насос марки «Intex Double Quick I», вартістю 65 грн.; алюмінієву каструлю з кришкою, об`ємом 10 л., вартістю 56 грн.; губку банну марки «Фрекен Бок Океан», вартістю 20 грн.; дві упаковки губок банних марки «Highfoam Bio Maльва», вартістю 9 грн., за одну упаковку, загальною вартістю 18 грн.; пельменницю алюмінієву, вартістю 24 грн.; чайник алюмінієвий, об`ємом 3 л, вартістю 73 грн.; казан алюмінієвий з кришкою, об`ємом 3 л., вартістю 25 грн.; алюмінієву каструлю з кришкою, об`ємом 2 л., вартістю 23 грн.; алюмінієву каструлю з кришкою, об`ємом 3 л., вартістю 29 грн.; медичну біксу для стерилізації, об`ємом 5 л.; електричний міксер марки «Львів»; електричну кавомолку марки «Аркадія»; металеву сковороду; три ручні м`ясорубки; чавунний рукомийник, об`ємом 4 л., вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4464 від 20 10 2017 року, встановити не виявилось можливим, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №4464 від 20 10 2017 року, на загальну суму 3833 грн.
Крім того, ОСОБА_11 , повторно, 09 06 2017 року, приблизно о 02 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження запірного пристрою на гаражних воротах, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території гаражного кооперативу «Чорнобилець» по вул. Заводській в м. Ізюм Харківської області, який належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрав: складову частину КТЗ, а саме: акумуляторну свинцеву стартерну батарею малообслуговуваної марки Westa модель 6СТ-60Аh, вартістю, згідно з висновком судово-автотоварознавчої експертизи №462 від 10.10.2017, 995 грн.; набір ключів «Торкс» та шестигранників ІКН модель х092026 в повному комплекті, вартістю 280 грн.; кутову шліфмашину (болгарку) марки «DWT» моделі WS10-125ТV в повному комплекті, вартістю 350 грн.; набір змінних головок у кількості 12 штук під вороток в пластиковому ящику; алюмінієву каністру, об`ємом 10 л.; електричний монтажний фен ТМ «Mastermax», який знаходився в полімерному коробку; два зарядних пристроя промислового виготовлення до акумуляторних батарей, радянського виробництва, встановити вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4461 від 13 11 2017 року, не виявилось можливим, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду, згідно з висновками судово-автотоварознавчої експертизи №462 від 10 10.2017 та судово-товарознавчої експертизи №4461 від 13.11.2017, на загальну суму 1975 грн.
Крім того, ОСОБА_11 , повторно, 13 09 2017 року, приблизно о 02 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження запірного пристрою на гаражних воротах, проник до приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрав: кутошліфовальну машинку (болгарку) марки «DWT WS-180 t», вартістю 573 грн.; водяний електричний насос марки «Харків БЦ-1, 1-18-У1,1» вартістю 319 грн.; заклепувальний ручний пістолет марки «Intertool RT-0001», вартістю 40 грн.; набір інструментів марки «Intertool», (голівок) від 6 до 32 мм, який складається з 11 штук, в набір також входять вороток й трещітка та 2 подовжувача; зварювальний апарат марки «Тесла»; два кутошліфувальних круга марки «Бригадир»; електричну переноску на одну розетку, довжиною 25 м.; шуруповерт; електричну дриль; автомобільний акумулятор ТМ «Amega» ДСТУ ГОСТ 959-2006, 60А, вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4463 від 24 10 2017 року, встановити не виявилось можливим, чим заподіяв ОСОБА_14 майнову шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №4463 від 24 10 2017 року, на загальну суму 931 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 15 06 2017 року, приблизно о 02 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_11 , шляхом пошкодження вікна проник до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_15 , звідки таємно викрав: електричний лобзик марки «Уралмаш» моделі «ПЛЭ 1350/100», вартістю 707 грн.; електричну дриль марки «Craft-tec» моделі «PXSD-102», вартістю 503 грн.; кутову шліфовальну машину (болгарку) марки «DWT» моделі «WS08-115T», вартістю 832 грн.; зварювальний апарат марки «Kaiser Welding» моделі «NBC-200», вартістю 1056 грн., бензиновий тример марки «TAIGA PRO» моделі «TGT-4600», вартістю 1234 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №4495 від 18.10.2017, на загальну суму 4332 грн.
Також, ОСОБА_7 , повторно, 20 06 2017 року, приблизно о 01 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_16 , звідки таємно викрав: інвекторний зварювальний апарат марки «Mishel ZX-7 200», який знаходився в металевому кейсі сріблястого кольору, вартістю 1800 грн.; рубанок електричний марки «Rebir IE-5709B», вартістю 1150 грн.; рубанок електричний марки «Latgale ИЭ-5709», вартістю 833 грн., кутову шліфовальну машину (болгарку) марки «Sparky M750E», вартістю 347 грн.; пила бензинова марки «Husqvarna 137», вартістю 2600 грн., електричну шліфовальну машину (болгарку) марки «DWT»; настільний електричний шліфувальний станок марки «BLACK MASTER» моделі ВМ 0027; електричний перфоратор марки «Шторм»; електричну дриль марки «Фіолент», вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4459 від 09 11 2017 року, встановити не виявилось можливим, чим завдав потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4459 від 09 11 2017 року, на загальну суму 6730 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , у вересні 2017 року, більш точні дата та час судом не встановлені, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: вул. Московська в м. Ізюм Харківської області, придбав насіння маку та в одному із магазинів м. Ізюм Харківської області, більш точну адресу судом не встановлено, придбав розчинник у пляшці, які вільно продаються у закладах торгівлі, які приніс до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 та за допомогою яких виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи для вжиття їх шляхом ін`єкцій, який незаконно, в порушення вимог ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживання ними» від 15 02 1995 року, зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту до 17 09 2017 року.
17 вересня 2017 року, о 08 год. 45 хв. на підставі ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 08 2017 року, в ході проведення обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_7 , працівниками поліції виявлено та вилучено: 1) прозора рідина коричневого кольору, об`ємом: 570,0 мл; 445,0 мл; 520,0 мл; 420,0 мл; 542,0 мл; 560,0 мл; 690,0 мл; 559,0 мл; 308,0 мл; 532,0 мл; 780,0 мл; 695,0 мл; 320,0 мл; 90,0 мл; 261,0 мл; 255,0 мл; 599,0 мл; 625,0 мл; 945,0 мл; 520,0 мл; 799,0 мл; 780,0 мл; 719,0 мл; 261,0 мл; 385,0 мл; 620,0 мл; 295,0 мл; 262,0 мл; 80,0 мл; 540,0 мл; 335,0 мл; 389,0 мл; 458,0 мл; 398,0 мл; 180,0 мл; 380,0 мл, яка згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1930 від 05.12.2017, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи. Загальна маса концентрату з макової соломи (у перерахунку на суху речовину) становить 77,2200 г, які ОСОБА_7 зберігав за вказаною адресою для особистого вживання без мети збуту, тим самим останній у порушення вимог ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15 02 1995 року, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи та макову солому, для особистого вживання без мети збуту.
ОСОБА_7 повторно, 25 04 2018 року, приблизно о 01 год., з огорожі території ЗОШ І-ІІІ ступенів №12 Ізюмської міської ради Харківської області, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Київська, 20, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_10 , таємно викрали два фрагменти металевої рейки, з яких: одна довжиною 216 см, вагою 94,4 кг, друга довжиною 217 см, вагою 92,1 кг, загальною вагою чорного металу 186,5 кг, які використовувались в якості стовпів для огорожі шкільного подвір`я, чим заподіяли управлінню освіти Ізюмської міської ради Харківської області матеріальну шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1509/18 від 19 05 2018 року, на загальну суму 1165,63 грн.
Крім того, ОСОБА_7 повторно, у квітні 2018 року, більш точна дата та час судом не встановлені, у магазині, який розташований на території м. Ізюм Харківської області, більш точну адресу судом не встановлено, придбав насіння маку та в магазині з продажу будівельних матеріалів, який розташований на території м. Ізюм Харківської області, більш точну адресу судом не встановлено, придбав розчинник «650» у полімерних пляшках, які переніс до свого домоволодіння АДРЕСА_6 , за допомогою яких виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, з метою вжиття шляхом ін`єкцій, який незаконно, в порушення вимог ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживання ними» від 15 02 1995 року, зберігав у вказаному будинку за місцем свого мешкання без мети збуту до 25 04 2018 року.
ОСОБА_7 , повторно, 20 07 2019 року, о 10 год. 26 хв., знаходячись біля супермаркету ТОВ «АТБ», розташованого за адресою: вул. Київська, 5-Б в м. Ізюм Харківської області, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою збагачення, при відсутності власника, діючи таємно, усвідомлюючи, що його дії ніким не замічені, за допомогою підбору ключа до замку запалювання, здійснив запуск двигуна скутера моделі «Honda Dio», об`ємом двигуна 49,9 см/3, номер рами НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_17 , та з місця злочину поїхав по вул. Київській до вул. Нєкрасова в м. Ізюм Харківської області, тим самим незаконно вилучив транспортний засіб із володіння потерпілої, всупереч її волі, чим завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №2529/19 від 24 07 2019 року, на суму 7180 грн.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, за ч.1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за ч.2 ст.309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення (т.3 а.с.149-158).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати щодо нього положення ст.69 КК України, оскільки він має важку форму інвалідності, співпрацював з судом, повністю визнав свою вину та погодився на спрощений розгляд кримінального провадження (т.4 а.с.19).

В подальшому обвинувачений подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просив: перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України, оскільки в даному випадку повторність відсутня; взяти до уваги позитивні аспекти по справі; застосувати Закон від 26 11 2015 року за ч.5 ст.72 КК України, оскільки правопорушення були скоєні на момент дії вказаного Закону; знизити покарання у відповідності до ст.69 КК України.

Крім того, подала апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій просила оскаржуваний вирок щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання змінити в сторону пом`якшення.

Такі вимоги обґрунтувала тим, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненні злочину розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно як особа відносно якої міська рада компрометуючих матеріалів не має, інвалід 2 групи. Вказала, що цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлені, претензії від потерпілих відсутні, матеріальна шкода частково відшкодована шляхом повернення викраденого майна (т.4 а.с.2-3).

На вказаний вирок також подав апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_10 , в якій просив змінити призначене йому покарання на більш м`яке, не пов`язане з позбавленням волі.

Обґрунтовуючи такі вимоги вказав, що суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, наявність малолітньої дитини, пожилої матері, 1946 року народження, яка потребує його постійної допомоги, а також його хворобу та потребу в проходженні курсів лікування (т.4 а.с.4).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник просили задовольнити вимоги поданих ними апеляційних скарг у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, а покарання, призначене обвинуваченим, таким, що відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що в апеляційних скаргах не ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів, за умови належного повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Докази щодо обставин вчинення обвинуваченими злочинів у суді першої інстанції, з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 , його захисника та ОСОБА_10 щодо пом`якшення призначеного їм покарання, судова колегія виходить з положень ст.ст.50,65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначені судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з вироку, при обранні міри і розміру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.289 КК України, та, відповідно до ст.12 КК України, два з яких є тяжкими злочинами; особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який офіційно не працює, є інвалідом II групи, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку в Ізюмському ОМВК не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово судимий, про що свідчать: довідки лікарів, характеристика з місця проживання, вимога щодо судимості, довідка Ізюмського ОМВК та його свідчення.

При цьому, відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до положень ст.67 КК України, суд визнав рецидив злочинів.

При обранні міри і розміру покарання ОСОБА_10 суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який працює за трудовим договором від 25 06 2018 року продавцем непродовольчих товарів, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку в Ізюмському ОМВК не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, неодноразово судимий, про що свідчать: довідки лікарів, характеристика з місця проживання, вимога щодо судимості, довідка Ізюмського ОМВК та його свідчення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , згідно ст.66 КК України, суд визнав щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання, у відповідності до ст.67 КК України, суд визнав рецидив злочинів.

Разом з тим, судом враховано досудові доповіді органу пробації, з яких вбачається, що: виправлення ОСОБА_18 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та становить високої небезпеки для суспільства, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як високі; виправлення ОСОБА_10 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, а ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній.

Наведене свідчить, що судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази в достатньому об`ємі, які характеризують обвинувачених, їхнє ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_18 та ОСОБА_10 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_18 та ОСОБА_10 покарання.

Стосовно обставин, на які посилаються обвинувачений ОСОБА_18 та його захисник, як на підстави для зменшення розміру покарання, зокрема на наявність у обвинуваченого інвалідності ІІ групи, визнання ним своєї вини, характеристику його особи, відсутність претензій з боку потерпілих, а також те, що він не перебуває на обліку і лікарів нарколога та психіатра, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення покарання за скоєні злочини.

Щодо посилання на наявність у обвинуваченого дочки, 2010 року народження, то, на думку колегії суддів, зазначена обставина сама по собі безпосередньо не впливає на ступінь суспільної небезпечності ні вчиненого злочину, ні особи винного, та не може свідчити про призначення йому явно несправедливого покарання.

З огляду на відсутність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєних злочинів, підстав для застосування положень ст.69 КК України, як про це просять обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, колегією суддів не вбачається.

Натомість, наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із чисельністю вчинених епізодів злочинної діяльності, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , та дає суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Доводи обвинуваченого щодо невірної кваліфікації його дій за ч.2 ст.289 КК України, оскільки відсутня ознака повторності, - є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції розглядалося об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000407 від 25 04 2018 року, №001393 від 12 12 2019 року, №000679 від 13 05 2017 року, №0000654 від 20 липня 2019 року за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 статті 289 КК України.

Дії, кваліфіковані судом як крадіжка, ОСОБА_7 скоював у 2017, 2018 роках. Згідно обвинувального акту (т.3 а.с.1-2), протиправні дії, які полягали у незаконному заволодінні транспортним засобом, обвинувачений скоїв 20 07 2019 року.

Як вбачається з ч.2 примітки ст.289 КК України, відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або кримінальне правопорушення, передбачене статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 290, 410 цього Кодексу.

З огляду на наведене, кваліфікація дій ОСОБА_7 саме за ч.2 ст.289 КК України є вірною.

Підстав для застосування Закону № 838-VIII від 26 11 2015 року, в іншій мірі, ніж його було застосовано судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Щодо обставин, на які посилається обвинувачений ОСОБА_10 як на підстави для призначення більш м`якого покарання, серед яких визнання провини у скоєному та наявність малолітньої дитини, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення покарання за скоєні злочини.

Наявність на утриманні пожилої матері, 1946 року народження, не є тією обставиною, яка свідчить про зниження суспільної небезпеки обвинуваченого, оскільки дана обставина не послужила стримуючим фактором від скоєння обвинуваченим протиправних дій.

Наявність захворювань у обвинуваченого не були враховані судом першої інстанції, оскільки обвинуваченим не надано відповідних доказів, які б підтверджували такі доводи та це не вплинуло на правильність висновків суду стосовно виду та розміру призначеного покарання.

При встановленні під час відбування ОСОБА_10 покарання погіршення стану його здоров`я з визнанням, що його хвороби є тяжкими і перешкоджають подальшому відбуванню покарання, не виключається можливість застосування щодо нього положень ст.84 КК України та звільнення його від відбування покарання в порядку передбаченому ст.ст. 537,539 КПК України.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання з мотивів, які наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, а також обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки призначене судом покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 06 2019 року по справі щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4