справа № 208/1370/20 № провадження 1-кп/208/487/20
ВИРОК
Іменем України
27 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000184 від 31.01.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.06.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;

- 22.08.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 3 місяців позбавлення волі за вироком суду від 25.06.2011 року, до відбуття - 5 років 3 місяці позбавлення волі;

- 03.12.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання - 2 роки 8 місяців позбавлення волі за вироком суду від 22.08.2014 року, до відбуття - 3 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений 24.05.2018 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
30.01.2020 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 проходив біля буд. № 17 по вул. Мира в м. Кам`янське. В цей час він побачив раніше незнайомого йому чоловіка - ОСОБА_6 , який, перебуваючи біля зазначеного будинку, зняв з банкомата гроші, які поклав до свого гаманця. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на повторне, відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_6 зазначеного вище гаманця із грошима.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_6 гаманця із грошима, усвідомлюючи те, що своїми діями він вчиняє відкрите протиправне поза волею власника вилучення чужого майна, 30.01.2020 року приблизно о 15:00 год., перебуваючи біля буд. № 17 по вул. Мира в м. Кам`янське, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та рукою вихопив з лівої руки останнього гаманець чорного кольору, який майнової цінності для власника не має, в якому знаходились гроші у сумі 350 грн.

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, утримуючи викрадений гаманець із грошима при собі, ОСОБА_4 побіг у напрямку проїжджої частини вул. Медичної у м. Кам`янське та з поля зору потерпілого ОСОБА_6 зник та довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що у день, час та місці, зазначені в обвинувальному акті, побачив чоловіка, який знімав кошти з банкомату, раптово вирішив їх викрасти, вихопив гаманець чоловіка та втік. Власник гаманця не пручався, він бачив потерпілого лише зі спини, тому не був обізнаний про його вік. Після вчинення злочину схаменувся, повернувся та хотів повернути гаманець, на місці злочину вже була поліція, якій він віддав викрадене та надав правдиві показання. Щиро кається у вчиненому, зазначає, що покинув злочинну діяльність та бажає повернутись у суспільство, проходить стажування для офіційного працевлаштування та надає допомогу матері похилого віку.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про проведення судового провадження за його відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо виду та міри покарання підтримує думку прокурора.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно приписів ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- особу винуватого, який раніше судимий, скарг за місцем проживання не надходило, перебування його на обліку лікаря нарколога, неперебування на обліку лікаря психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах середньої санкції ч. 2 ст. 186 КК України. В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому максимально тривалого іспитового строку, при цьому суд враховує його щире каяття та намір офіційно працевлаштуватись.

Означене співвідношення покарання у виді тривалого строку позбавлення волі та іспитового строку дозволить пересвідчитись у дійсності наміру обвинуваченого ОСОБА_4 виправитись та повернутись у суспільство.

Цивільний позов потерпілим не заявлений. Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило. Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період з 27.02.2020 року по 27.04.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази купюри Національного банку України номіналом 200 грн серія та номер ВЗ6952864, номіналом 100 грн серія та номер СД9636872, номіналом 50 грн серія та номер СЙ9604903 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1