ВИРОК
Іменем України

11.12.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 09 січня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , розлученої, освіта середня, в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність вчинюваного нею злочинного діяння, 09 січня 2020 року, близько 15.00 год., перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 131, яке рухалося від зупинки громадського транспорту, розташованої на перехресті вулиць Кульпарківська - В.Великого у м. Львові в сторону зупинки громадського транспорту «ТРЦ Кінгкрос», таємно, шляхом вільного доступу, викрала з жіночої сумки гаманець, торгової марки «HOUSE» рожевого кольору, вартістю 169 грн., в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 260 грн., купюрами 1x200 грн., 1x50 грн та 1x10 грн., паспорт громадянина України (ID карта), виданий на ім`я ОСОБА_5 та дві банківські картки. В подальшому, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «готель «Гетьман» по вул. В.Великого у м. Львові, ОСОБА_3 покинула салон маршрутного таксі, а викраденим майном розпорядилася за власним розсудом.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинила викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Окрім того, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність вчинюваного нею злочинного діяння, 15 січня 2020 року, близько 08.30 год., перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 18, яке рухалося від зупинки громадського транспорту «ринок «Південний» у м. Львові в сторону зупинки громадського транспорту «готель «Гетьман» по вул. В.Великого у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, з чоловічої барсетки викрала мобільний телефон, марки «Samsung», моделі «A307FZKUSEK» в корпусі чорного кольору, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5 199 грн. В подальшому, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «готель «Гетьман» по вул. В.Великого у м. Львові, ОСОБА_3 покинула салон маршрутного таксі, а викрадений телефон продала, за що отримала грошові кошти в сумі 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім того, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність вчинюваного нею злочинного діяння, 03 лютого 2020 року, близько 13.40 год., перебуваючи в салоні трамваю № 3 неподалік зупинки громадського транспорту «вулиця Мельника» у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілої ОСОБА_7 викрала гаманець, торгової марки «KARYA», вартістю 169 грн., в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 453 гривні 25 копійок, однак з причин, які не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, оскільки її дії були помічені пасажиром трамваю.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинила незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаною в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнає повністю за всіма епізодами та за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснила, що ці крадіжки вчинила через важке матеріальне становище, оскільки ніде не працює та проживає і доглядає за психічно хворою сестрою. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо міри покарання поклалися на розсуд суду.
Допитавши обвинувачену, суд дійшов висновку, що її дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_3 таємно викрала чуже майно (крадіжка), викрала чуже майно повторно (крадіжка) та скоїла незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується визнанням вини обвинуваченою ОСОБА_3 , доказами, що зібрані органом досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дослідження яких суд визнав недоцільним на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та кваліфікацію дій обвинуваченої, сторони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, обвинуваченій судом роз`яснено, що в такому разі вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.
Судом встановлена обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, становить 6250гривень 20 копійок, з яких 622 гривні 25 копійок відшкодовано потерпілій ОСОБА_7 шляхом повернення викраденого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень: за ч.1 ст.185 КК України відноситься до кримінального проступку, за ч.2 ст.185 КК України до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка згідно з характеристокою за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та в психоневрологічному диспансері не перебуває відповідно до довідок, наданих цими закладами, в силу вимог ст.89 КПК України раніше не судима, наявність пом`якшуючої обставини - щире каття, відсутність обтяжуючих обставин, , думку потерпілих, які в письмових заявах зазначили, що при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій покладаються на розсуд суду, суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України - у виді обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України - у виді позбавлення волі. Остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим на підставі ч.1 ст.70 КК України з врахуванням вимог ч.2 ст.70 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченої та щире каяття, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368-371,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копіїї вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1