Номер провадження: 11-кп/813/603/20
Номер справи місцевого суду: 522/6841/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2019 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України,

установив
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Амвросіївка, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі
- за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання в вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_7 , рахується з 15 лютого 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання ОСОБА_7 зараховано термін його попереднього ув`язнення, з 15 лютого 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання по день набрання вироком законної сили, та здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_11 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Також вироком вирішено питання про речові докази.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваного вироку, 09.01.2017 року, приблизно о 16 год. 35 хв. ОСОБА_7 , знаходячись поряд з будинком № 5 по вул. Італійський бульвар в м. Одесі, звернув увагу на ОСОБА_11 , який рухався по вул. Італійський бульвар в бік вул. Канатна.
В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном з корисливих мотивів, яке знаходилось у ОСОБА_11 та при цьому вирішив, що для безпосередньо для заволодіння чужим майном необхідно буде погрозити газобалонним і пневматичним пістолетом "MAKAROV" № 46013146, що надасть можливість безперешкодно заволодіти предметом свого посягання.
ОСОБА_7 підійшовши до ОСОБА_11 та попросив зателефонувати. ОСОБА_11 дістав свій мобільний телефон марки "Meizu M3 note" в корпусі срібного кольору, вартість якого становить 4800 гривень та намагався відправити смс-повідомлення продиктований йому абонентський номер НОМЕР_1 , обвинувачений вирвав з рук потерпілого вказаний мобільний телефон, дістав газобалонний і пневматичний пістолет "MAKAROV" № НОМЕР_2 , направив в бік ОСОБА_11 і став ним погрожувати.
Викраденим мобільним телефоном марки "Meizu M3 note", ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_11 в розмірі 4800 гривень.
18.01.2017 року, приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_7 , знаходячись поряд з будинком № 5 по вул. Італійський бульвар м. Одеси, звернув увагу на ОСОБА_9 , який рухався по вул. Італійський бульвар в бік вул. Мариїнської.
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном з корисливих мотивів, яке знаходилось у ОСОБА_9 , вирішивши, що для заволодіння чужим майном необхідно буде погрозити газобалонним пневматичним пістолетом "MAKAROV" № 46013146, що надасть можливість безперешкодно заволодіти предметом посягання.
Обвинувачений ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_9 та попросив зателефонувати. Потерпілий дістав свій мобільний телефон марки "Xiaomi Note 4" в корпусі срібного кольору, та намагався повторно набрати продиктований йому абонентський номер, ОСОБА_7 дістав газобалонний пневматичний пістолет "MAKAROV" № НОМЕР_2 і став ним погрожувати, та вимагати мобільний телефон марки "Xiaomi Note 4". Переживаючи за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 передав в руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки, вартість якого становить 6800 гривень.
Викраденим мобільним телефоном марки "Xiaomi Note 4", ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_9 в розмірі 6800 гривень.
21.01.2017 року, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Французький бульвар кут вул. Віце-Адмірала Азарова м. Одеси, звернув увагу на ОСОБА_12 , який рухався по вул. Французький бульвар в бік "Аркадії".
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном з корисливих мотивів, яке можливо знаходилось у ОСОБА_12 , вирішивши, що для безпосереднього заволодіння чужим майном необхідно буде зненацька застосувати насильство щодо потерпілого, закрити йому шлях відходу напасти на нього, шляхом нанесення останньому тілесних ушкоджень, що призведе до втрати орієнтації потерпілого, погрозити газобалонним і пневматичним пістолетом "MAKAROV" № 46013146, що надасть можливість безперешкодно заволодіти предметом свого посягання.
ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_12 , запитав у нього котра година та наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_12 в результаті чого останній упав на землю. Піднявшись, ОСОБА_12 намагався втекти, але перебігши дорогу, знову впав на землю. ОСОБА_7 підбіг до потерпілого та з дістав газобалонний пневматичний пістолет "MAKAROV" № 46013146 і став ним погрожувати, вимагаючи цінні речі.
Переживаючи за своє життя та здоров`я, ОСОБА_12 дістав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy 4 mini" в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 2000 гривень.
05.02.2017 року, ОСОБА_7 орендував у ОСОБА_13 кімнату № 1, яка розташована в кв. АДРЕСА_2 .
13.02.2017 року, у ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізора (монітора) "Samsung 932MW", який належить ОСОБА_13 .
Знаходячись у вищевказаній кімнаті, з метою реалізації свого злочинного наміру та впевнившись, що його протиправні дії не будуть ніким помічені, таємно викрав телевізор (монітор) "Samsung 932MW".
Реалізувавши свій злочинний намір, 13.02.2017 року, о 13 год. 50 хв. ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибули до приміщення відділення № 891 ПТ «Ломбард «Гроші Тут», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 78, де продали викрадений телевізор (монітор) "Samsung 932MW".
Своїми умисними діями, ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_13 в розмірі 3000 гривень.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуючись з вироком місцевого суду, вважає його надто суворим з наступних обставин:
-обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у повному обсязі та щиро розкаюється;
- суд під час розгляду провадження та постановлення вироку не взяв до уваги пом`якшуючи обставини.
На підставі викладеного, обвинувачений просить вирок відносно нього змінити в частині призначення йому покарання та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробовуванням, що передбачено ст. 75 КК України.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу та змінити покарання на більш м`яке.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив оскаржуваний вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, доведена дослідженими судом 1-ої інстанції доказами, аналіз та правова оцінка яким наведена у вироку (т.2 а.п. 1-3, 10-146, 159-219, 232, 234-235) і ніким не заперечується.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом 1-ої інстанції за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 та ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, суд першої інстанції послався на покази обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнавав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, хоча спочатку їх заперечував (окрім крадіжки), а також на показання потерпілих, свідків та досліджені під час судового розгляду докази.

Доводи обвинуваченого про те, що покарання, яке йому призначене є надто суворим, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з таких підстав.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З мотивувальної частини вироку випливає, що при призначенні покарання, суд 1-ої інстанції, на виконання вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого наявність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття у скоєному злочині.
Обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Суд першої інстанції зазначив, що він враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, суспільну небезпеку та характер вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, наявність претензій з боку потерпілих.
Доводи апеляційної скарги, на які посилається обвинувачений, апеляційним судом не можуть бути прийняті, оскільки вони вже правильно враховані судом першої інстанції під час призначення обвинуваченому покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до положень ст. 65 КК України, правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.
Доводи обвинуваченого, якими він мотивує необхідність пом`якшення покарання, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до положень частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до санкції ч.2 ст.187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років із конфіскацією майна.
З оскаржуваного вироку вбачається, що, крім іншого, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто призначений термін покарання перевищує п`ять років та визначений в нижчій межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи обвинуваченого в цій частині такими, що не узгоджуються з нормами закону України про кримінальну відповідальність, а тому апеляційний суд позбавлений жодних правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 дії ст. 75 КК України.
Крім того, щодо пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, положеннями ч.1 ст.69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у абз. 1, 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у кожному випадку призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
Однак, обвинувачений ані в своїй апеляційній скарзі, ані в судовому засіданні апеляційного суду не просив застосувати до нього дію ч.1 ст.69 КК України, обставин які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання не зазначив.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, обґрунтовано не знайшовши підстав для призначення більш м`якого покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду першої інстанції, в частині призначення покарання немає.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2019 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той же час, з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4