Справа № 128/4151/16-к
УХВАЛА
Іменем України

10 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених- ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання захисника та заяву обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному 14 липня 2015 року в ЄРДР за № 0000985 за обвинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,ФОП, одруженого, раніше не судимого , та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сальник Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

12.07.2015 у період часу з 19:00 по 22:00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , проїжджаючи повз територію Державного підприємства «Дослідне господарство подільської дослідницької станції садівництва ІС НААНУ», що розташоване по вул. Науковій, 1, в с. Медвеже Вушко, Вінницького району Вінницької області, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , помітили на території даного підприємства вулики та медогонку, після чого у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та вони домовились між собою про спільне вчинення такого викрадення, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Обвинувачений ОСОБА_7 спільно із обвинуваченим ОСОБА_6 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, спрямованого та таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшли на неохоронювану територію Державного підприємства «Дослідне господарство подільської дослідницької станції садівництва ІС НААНУ», що розташоване по вул. Науковій, 1, в с. Медвеже Вушко, Вінницького району Вінницької області, де з території не огородженої пасіки вчинили крадіжку трьох Бджолосім`ї вартістю 562 грн. 90 коп. за сім`ю, загальною вартістю 1 688 грн. 70 коп., медогонки вартістю 1 300 грн., трьох годівниць для бджіл вартістю 43 грн. 06 коп. за одну, загальною вартістю 129 грн. 17 коп., ніж пасічника вартістю 55 грн., трьох вуликів вартістю701 грн. 94 коп. за один, загальною вартістю 2 105 грн. 83 коп. та рамки сотові вартістю 32 грн. 48 коп. за одну, вартістю 1949 грн. 19 коп.
Після чого, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 , залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали Державному підприємству «Дослідне господарство подільської дослідницької станції садівництва ІС НААНУ» матеріальної шкоди на загальну суму 7 227 грн. 89 коп.
У судовому засіданні, захисник ОСОБА_5 підтримав, подане через канцелярію суду, клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України, яке обґрунтував тим, що строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до статті 49 КК України сплив не з його вини, обвинувачений не ухилявся від явки до суду, отже обвинуваченого має бути звільнено від кримінальної відповідальності. Суду зазначив, що обвинувачений згодний із даним клопотанням, розуміє, що закриття кримінального провадження з вказаної підстави не є реабілітуючою обставиною, а також те, що у подальшому цивільний потерпілий може позиватися до нього в порядку цивільного судочинства.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 також подав суду письмову заяву про звільнення його від кримінально відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, яка є аналогічна вищезазначеному клопотанню.

В судовому засіданні обвинувачені: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просили дані клопотання задовольнити. При цьому обвинувачені у судовому засіданні зазначили, що їм зрозумілі: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає їх виправдання, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання , просила закрити кримінальне провадження.

Захисники: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також просили вищезазначені клопотання задовільнити.

Заслухавши вище вказані клопотання та заяву , які підтримані обвинуваченими про звільнення їх від кримінальної відповідальності, думку прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачують у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України, який ними вчинений 12.07.2015, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачає, покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 злочину (12.07.2015), передбаченого ч.2 ст.185 КК України минуло понад п`ять роки, останні підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачені не ухилялись, обчислення строків давності є правильним, обвинувачені не заперечували проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дали згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягають задоволенню, особи -звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинувачених на стадії судового розгляду не обирався.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст. 284-288, 372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заяву обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 14 липня 2015 року в ЄРДР за № 0000985 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду проголошений 16.09.2020 о 12.00 годин.

Суддя: ОСОБА_1