Справа № 353/235/17
Провадження № 1-кп/352/14/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську об`єднане в єдине кримінальне провадження з обвинувальними актами внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 25.02.2017 р. та за № 0000072 від 24.03.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, працюючого неофіційно по найму на приватних новобудовах, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, утриманці відсутні, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_6 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло та приміщення.

Вказане кримінальне правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

20.02.2017 року приблизно о 23 год. ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих спонукань, та з метою особистого збагачення, підійшов до господарства потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Після цього, ОСОБА_6 , проник на подвір`я господарства ОСОБА_8 , де попередньо переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, і що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом фізичного зусилля рук розбив вікно першого поверху помешкання, після чого через утворений отвір проник у середину житлового будинку, де усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, таємно викрав дві металеві сковорідки бувші у вжитку, вартістю 80 грн. за шт.; одну алюмінієву сковорідку, бувшу у вжитку, вартістю 50 грн; каструлю алюмінієву, ємністю 15 л, бувшу у вжитку, вартістю 60 грн.; кришку до каструлі, ємністю 40л, бувшу у вжитку, вартістю 20 грн.; розкладушку, бувшу у вжитку, вартістю 100 грн.; два молотки, бувші у вжитку, вартістю 30 грн. за шт.; три викрутки, бувші у вжитку, вартістю 15 грн за шт.; двоє пласкогубців бувші у вжитку, вартістю 40 грн за шт.; долото, бувше у вжитку, вартістю 25 грн.; кліщі, бувші у вжитку, вартістю 50 грн.; ножиці для нарізання бляхи, бувші у вжитку, вартістю 80 грн.; металевий напильник, бувший у вжитку, вартістю 10 грн.; сітку металеву довжиною 2,25 метра квадратні, бувшу у вжитку, вартістю 70 грн. за квадратний метр; 1 банку варення сливового, ємністю 0,5 л вартістю 30 грн.; 1 банку варення вишневого, ємністю 0,5 л вартістю 25 грн.; 1 банку вишень у своєму соку, ємністю 1 л вартістю 40 грн.; скляну бутлю, ємністю 10 літрів, бувшу у вжитку, вартістю 130 грн.; алюмінієвий таз, бувший у вжитку, вартістю 150 грн.; телевізійний кабель довжиною 70 метрів, бувший у вжитку, вартістю 10 грн/м.; електричний вимикач, бувший у вжитку, вартістю 30 грн.; розетку, бувшу у вжитку, вартістю 20 грн.; алюмінієвий чайник, бувший у вжитку, вартістю 100 грн.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2122 гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, обвинувачений ОСОБА_6 25.02.2017 р. приблизно о 18 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою повторно таємного викрадення чужого майна задля особистого збагачення підійшов до господарства що знаходиться у АДРЕСА_3 та належить потерпілому ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_6 , зайшов на подвір`я ОСОБА_9 , де переконався у відсутності власника та сторонніх осіб, і що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом фізичного зусилля рук виламав дерев`яну раму вікна та через утворений отвір проник у середину гаражного приміщення господарства, де усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, повторно таємно викрав болгарку марки «ANGLE GRINDER» 6000RPM бувшу у вжитку, вартістю 1000 гривень, електролобзік марки «STAYER» SM-62 бувший у вжитку вартістю 500 гривень, набір головок бувші у вжитку вартістю 800 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним у власних цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальних актах злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірне діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, заподіяні потерпілим матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпіли ОСОБА_10 дав суду показання про те, що зранку 21.02.2017 р. виявив скоєну з його житлового будинку крадіжку вживаної металічної посуди, ручного інструменту, металічної сітки, телевізійного кабелю та декількох склянних банок домашньої консервації. Вартість викраденого майна він оцінив в 2122 грн. Згодом від працівників поліції він довідався, що крадіжку скоїв ОСОБА_6 . Заподіяні йому злочином збитки ОСОБА_6 відшкодував, повернувши йому вартість викраденого майна в сумі 2000 грн. Просив суд покарати обвинуваченого ОСОБА_6 не суворо та не призначати йому покарання по`вязане з ізоляцією від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому дійсно повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровільному порядку, жодних претензій до останього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності та призначати останньому покарання на власний розсуд.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного, потерпілого ОСОБА_8 та дослідженням доказів, які характеризують його обвинуваченого. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло та приміщення.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні неправомірними діями збитки відшкодував потерпілим в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості міри покарання, яке слід призначити підсудному, а також враховує і те, що підсудний жодних утриманців немає, по місцю проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, згідно ст. 89 КК України не судимий, працюючи хоч і неофіційно проте займається суспільно-корисною працею, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має легальний заробітку та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої протиправної поведінки, на обліку в ОНД та ОПНЛ не перебуває, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 1100 гривень 50 коп. за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічної експертизи № 1.3-141/17 від 20.03.2017 р.
Речові докази по даному кримінальному провадженню : болгарку марки «ANGLE GRINDER» 6000RPM бувшу у вжитку, електролобзік марки «STAYER» SM-62 бувший у вжитку, набір головок бувші у вжитку повернути за приналежністю потерпілому власнику ОСОБА_9 ; алюмінієвий таз бувший у вжитку, склянну бутлю ємкістю 10 літрів повернути за приналежністю потерпілому власнику ОСОБА_8 ; сліди пальців та долоні руки зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому та захиснику негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1