Справа № 304/1241/19 Провадження № 1-кп/304/71/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000307 від 10 липня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Клайпеда Литовської Республіки, мешканки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, перебуває у цивільному шлюбі (має на утриманні малолітню дитину-інваліда), непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 25 червня 2019 року о 12.35 год з метою отримання грошових кошті та власного збагачення, опублікувала на інтернет-ресурсі «OLX» оголошення, виставивши на продаж за ціною 13 000 грн загальновійськовий кортик ВМФ СРСР, який згідно висновку експерта № 1/317 від 19 липня 2019 року є загальновійськовим кортиком ВМФ СРСР та відноситься до категорії холодної зброї, а 09 липня 2019 року близько 16.00 год на автомобілі марки «Фольксваген Гольф», р/н Польської Республіки НОМЕР_1 , перевезла вказану холодну зброю, не маючи на неї передбаченого законом дозволу, до села Свалявка Перечинського району Закарпатської області на зустріч з невідомою особою, яка виявила намір його придбати, однак не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки на автодорозі Перечин Свалява Липча була виявлена працівниками поліції, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.

03 грудня 2020 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачена визнає свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України. Крім цього сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також покарання, яке має понести обвинувачена за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що угода відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченої, відповідно до положень ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України та на підставі ч. 1 ст.70 цього Кодексу.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.263 КК України як незакінчений замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до неї застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та на підставі ч. 2 ст. 4 КК України визначені законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку статей 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 грудня 2020 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.

Речовий доказ, а саме ніж, вилучений 09 липня 2019 року, що є загальновійськовим кортиком ВМФ СРСР та знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області передати до музею Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї № 1/317 від 19 липня 2019 року у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн 03 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1