Справа № 487/5011/20
Провадження № 1-кс/487/5446/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в режимі відеоконференції із Ленінським районним судом м.Кіровограда на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 11 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000025,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 11 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000025.

У своїй скарзі скаржник посилався на те, що слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000025 внесеного до ЄРДР 24.02.2015 року. Вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, жодної слідчо-розшукової дії не проведено, не враховані і не дослідженні всі докази в сукупності, висновки сформульовані в постанові суперечать фактичним обставинам злочину.

У зв`язку з чим, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 11.08.2020 про закриття кримінального провадження №0000025.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розслідувалось кримінальне провадження № 0000025, розпочате 24.02.2015 за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яке полягало у нібито підроблені слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 протоколу допиту потерпілого від 09.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень ч.2 ст.382, ч.1 ст.357, ч.1 ст.366 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 11.08.2020 року, кримінальне провадження № 0000025 закрито у зв`язку із встановленням відсутності складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України - невиконання старшим слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2014 про скасування постанови від 04.09.2014 про закриття кримінального провадження № 0006172; ч. 1 ст. 364 (чинна з 04.06.2014 до 01.07.2020) - зловживання службовим становищем службовими особами Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом заволодіння ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2014 про скасування постанови про скасування постанови слідчого від 04.09.2014 про закриття кримінального провадження № 0006172; ч. 1 ст. 366 КК України (чинна до 04.06.2014) - підроблення старшим слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 протоколу допиту потерпілого у кримінальному провадженні № 0006172 ОСОБА_3 .

В обґрунтування вказаної постанови, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням, у тому числі показаннями свідка - заявника ОСОБА_14 встановлено, що протокол його допиту від 09.08.2014 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0006172 слідчим ОСОБА_6 , складався за результатами проведеного домиту і цей протокол ОСОБА_3 підписаний.

Також, слідством встановлено факт ненадходження до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області з супровідним листом Кіровського районного суду м. Кіровограда № 67568 від 26.11.2014 ухвали слідчого судді від 25.11.2014 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0006172 та встановлено виконання цієї ухвали шляхом відновлення досудового розслідування вказаного кримінального провадження після фактичного надходження іі до підрозділу міліції. Таким чином повністю спростовано відомості про заволодіння цією ухвалою службовими особами Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області і її невиконання слідчим ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із постановою слідчого ОСОБА_4 . ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, посилався на те, що, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, та такою, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки зумовлена недбалим виконанням слідчим процесуальних обов`язків. Заявник вважає, що слідчий надав неправильну правову оцінку встановленим обставинам під час досудового розслідування, дійшов необґрунтованих висновків щодо обставин, які повинні були ним встановлені а тому прийняв передчасне рішення про відсутність в діяннях складу злочину.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000025 слідчим суддею встановлено, що ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.02.2016 року, від 10.10.2017 року та від 10.03.2020 року неодноразово скасовувались постанови слідчих від 29.01.2016 року, від 30.12.2016 року та від 16.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000025.

На виконання вищезазначених ухвал слідчих суддів, прокурором прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_15 , слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 були наданні вказівки у кримінальному провадженні № 0000025, відповідно до ст.36 КПК України, щодо необхідності проведення ряд слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, зокрема, зазначених в судових рішеннях про скасування постанов про закриття кримінального провадження, а саме:

зясувати причини не складання діловодом Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_16 відповідного акта щодо відсутності одного аркуша в матеріалах, які надійшли до МВ УМВС з Кіровського районного суду м. Кіровограда (вх. №11378 від 26.11.2014);

провести ґрунтовну перевірку усіх доводів, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо вчинення кримінальних правопорушень;

надати правову оцінку відомостям, які містяться в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області за 2014 рік, та які мають значення для даного кримінального провадження, а також долучити копію відповідної частини вказаного журналу, оформлену належним чином та якісно читаємо;

виконати інші слідчі (розшукові) дії, зазначені в ухвалах суду про скасування постанов про закриття кримінального провадження;

здійснити інші процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.

Але, як встановлено слідчим суддею, такі вказівки слідчим виконанні не були.

Отже слідчий суддя приходить до переконання, що з моменту скасування останньої постанови слідчого від 16.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0000025 ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.03.2020 року і до винесення нової постанови від 11.08.2020 року про закриття кримінального провадження , слідчим ОСОБА_4 не виконано жодної процесуальної дії, що свідчить про те, що така постанова останнього є передчасною, оскільки не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 55,92-94, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 11 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000025,- скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя: ОСОБА_1