Справа № 509/590/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2021 за ознакою складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000014 від 06.02.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 6.02.2021 до ЧЧ відділення поліції No1 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, 06.02.2021 приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи за адресою місця мешкання: АДРЕСА_1 , під час суперечки яка виникла між ним та його співмешканкою ОСОБА_6 , він отримав тілесні ушкодження.

06.02.2021 в ході огляду місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: два змиви речовини бурого кольору з дивану; два контрольні зразки марлевого тампону; кухонний ніж; мобільний телефон, марки «Айфон» модель «11-Про».

08.02.2021 вказані речі оглянуто та визнано речовим доказом у вказаному провадженні.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказані предмети в клопотанні, можуть зберегти на собі та в собі, сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в інтересах запобігання знищенню цього майна просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить дізнавач, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2021 за ознакою складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

- два змиви речовини бурого кольору з дивану; два контрольні зразки марлевого тампону зберігати при матеріалах кримінального провадження.

-кухонний ніж - зберігати у камері для зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області;

- мобільний телефон, марки «Айфон» модель «11-Про» після проведення усіх необхідних слідчих дій повернути власнику на відповідальне зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1