Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №945/2051/19
Провадження 1-кп/945/174/20
ВИРОК
Іменем України

22 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № №0000538, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 27.12.2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн;
- 06.04.2020 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 6 років 8 місяців 28 днів позбавлення волі,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 08.10.2019 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , після скоєння таємної крадіжки майна ОСОБА_6 , направився до підсобного приміщення, яке використовується ОСОБА_7 як курятник, розташованого за адресою: Житловий масив, с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області. Проходячи повз вказану територію, у нього виник умисел на таємне викрадення курей, що знаходилися в приміщені курятника. ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан вказаної території та, в подальшому, шляхом ривка, відчинив вхідні двері вказаного приміщення, звідки викрав 10 курей вартістю 268 грн 00 коп за курку, які належать ОСОБА_7 на правах власності. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2680 грн 00 коп.

Отже, враховуючи вищевикладене: 1) місце вчинення кримінального правопорушення підсобне приміщення, яке використовується як курятник та розташоване за адресою: Житловий масив, с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області; 2) час вчинення кримінального правопорушення близько 21 години 00 хвилин 08.10.2020 року; 3) спосіб вчинення кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до іншого приміщення, скоєне повторно; 4) форма вини умисна; 5) мотиви кримінального правопорушення корисливі; 5) наслідки вчинення кримінального правопорушення спричинення потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 2680 грн 00 коп.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно близько 21 години 00 хвилин 08.10.2019 року проник до приміщення курятника, який належить ОСОБА_7 та викрав звідти 10 курей. Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 відшкодовував у повному обсязі.

Позиція потерпілого ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про проведення судового розгляду без його участі. Одночасно вказав, що матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі; цивільний позов не заявляв. Просив призначити покарання у межах санкції статті, але з урахуванням щирого каяття ОСОБА_4 та повного відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом проникнення до іншого приміщення, скоєне повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
В ході розгляду справи судом встановлено, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак повторно вчинив тяжкий злочин.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, у тому числі, і за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, стан його здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його соціально - психологічні риси, який неодружений, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а також дані досудової доповіді, наданої на запит суду, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється, як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його наслідки для потерпілого ОСОБА_7 , враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , ставлення обвинуваченого до скоєного, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є тушка курки, яка передана на зберігання ОСОБА_4 . Питання щодо речового доказу слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основне покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.12.2019 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп, складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ тушка курки, яка передана на зберігання ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

22.07.2020