КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3293/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 (одне із попередніх прізвищ ОСОБА_11 , а ім`я ОСОБА_12 ) на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_13 про скасування у кримінальному провадженні № 0000653, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2019 року, повідомлення про підозру від 31 жовтня 2019 року.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_14 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою повідомлення від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_15 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000653 від 19 липня 2019 року скасувати та зобов`язати прокурора, до компетенції якого віднесено здійснення процесуального керівництва у вказаному провадженні, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_15 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зокрема, апелянт вважає, що повідомлення ОСОБА_15 про підозру підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням визначеного процесуального порядку вручення повідомлення про підозру за не існуючими анкетними даними та не існуючій особі, яка свідомо асоціюється у слідства з іншою встановленою особою. Крім того, захисник вважає, що було обмежено права іноземного громадянина, оскільки повідомлення про підозру не було перекладено на мову, яка зрозуміла підозрюваному.

Також, на думку автора апеляції, ОСОБА_15 не був повідомлений про підозру в порядку, визначеному чинним законодавством України, а органи досудового розслідування лише імітували розсилання відповідних документів. Крім того, апелянт звертає увагу, що лист з повідомленням про підозру ніким не був отриманий.

При цьому захисник стверджує, що такої особи як ОСОБА_15 вже не існує, оскільки останній 28 вересня 2018 року одружився на ОСОБА_16 та офіційно змінив своє прізвище на Торнер. В свою чергу, апелянт запевняє, що підозра ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 332-2 КК України.

31 жовтня 2019 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Того ж числа повідомлення про підозру ОСОБА_15 було направлено поштовим зв`язком у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 278, главами 6, 11 КПК України, за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
14 квітня 2020 року (скарга датована 25 березня 2020 року) захисник ОСОБА_7 звернулась в інтересах підозрюваного ОСОБА_17 до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_15 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000653 від 19 липня 2019 року та зобов`язати прокурора, до компетенції якого віднесено здійснення процесуального керівництва у вказаному провадженні, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_15 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

12 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0000653 від 19 липня 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_15 від 31 жовтня 2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, про скасування у кримінальному провадженні № 0000653 від 19 липня 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_15 від 31 жовтня 2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_18 , слідчого ОСОБА_19 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, які додані до скарги, прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування у кримінальному провадженні № 0000653 від 19 липня 2019 року повідомлення від 31 жовтня 2019 року про підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки повідомлення про підозру було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а його зміст відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я по-батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

З огляду на те, що ОСОБА_15 , як громадянин Республіки Молдова, починаючи з липня 2007 року, переховувався за вчинення особливо тяжких злочинів майнового характеру від правоохоронних органів цієї країни на території України та змінював свої прізвища на ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , Торнер, а ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вбачається з інформації Державної прикордонної служби України, вибув за межі території України, то останньому органами досудового розслідування обґрунтовано було направлено повідомлення про підозру поштовим зв`язком у спосіб, який передбачений ст. ст. 135, 278, главами 6, 11 КПК України, тобто за останнім відомим місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17).
Таким чином, ствердження апелянта як про порушення органами досудового розслідування визначеного процесуального порядку вручення повідомлення про підозру за не існуючими анкетними даними та не існуючій особі, так і про обмеження прав іноземного громадянина слід визнати безпідставними.

Що ж стосується безпосередньо доводів захисника про непричетність ОСОБА_15 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, то колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів та іншої інформації про злочин визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для складання та вручення особі повідомлення про підозру. З огляду на приведені в повідомленні старшого слідчого про підозру дані, а також враховуючи, що захисником не надано жодного доказу на підтвердження викладених у його скарзі доводів, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та про голослівність посилань захисника стосовно необхідності її скасування.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_15 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в повідомленні про підозру міститься достатньо для висновку про її обґрунтованість.

Таким чином, доводи апелянта стосовно незаконності оскаржуваної ухвали є переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги захисника ОСОБА_7 повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про обґрунтованість такої підозри, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 на повідомлення останньому про підозру від 31 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000653, відомості про яке внесені 19 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4