Справа № 461/7217/20
Провадження № 1-кс/461/6032/20
УХВАЛА
Іменем України

14.09.2020 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 19.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , звернулись до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на сірі штани в яких був одітий ОСОБА_6 .
Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи начальником станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі по тексту ПАТ «Укрзалізниця»), тобто, являючись відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 04.09.2020, близько 21:45 год., діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надане йому службове становище, перебуваючи на стоянці навпроти супермаркету «Сільпо», за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 62, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в якості неправомірної вигоди, за вчинення дій з використання свого службового становища, а саме за не створення перешкод у подачі залізничних вагонів та тепловозів, для відвантаження металобрухту зі залізничної станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та за організацію ним здійснення подачі 5 вагонів на залізничну станцію «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», для завантаження металобрухтом в період з липня по серпень 2020 року. Відповідно до Наказу відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 1/ос від 05.01.2015 ОСОБА_6 призначено 05.01.2015 начальником залізничної станції Персенківка 3 класу. Згідно розділу 2 Посадової інструкції начальника станції Персенківка 3 класу (далі по тексту Посадова інструкція), завданнями та обов`язками начальника залізничної станції є: організація роботи станції щодо виконання пасажирської та поїздної роботи згідно з планом і завданнями; забезпечення безпеки перевезень, зберігання вантажів рухомого складу; здійснює оперативне планування поїздної і вантажної роботи станції на основі добового та змінного завдання; аналізує виконання основних показників роботи станції, доповідає керівництву дирекції про результати роботи; розслідує випадки порушень нормальної роботи станції, правил техніки безпеки і виробничої санітарії, ПТЕ, розробляє заходи щодо їх запобігання; контролює дотримання працівниками станції вимог Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів, розробляє заходи по покращенню комерційної роботи та контролює їх виконання, організовує вантажну і комерційну роботу станції; організовує роботу та несе персональну відповідальність за роботу станції, вантажовласників за надходження коштів на СТехНД, ліквідації та недопущення дебіторської заборгованості, контролює надходження всіх видів платежів, зборів штрафів, організовує підготовку звітних даних та довідок, аналізує причини дебіторської заборгованості. Контролює перевезення вантажів. Згідно розділу 4 Посадової інструкції, начальник несе відповідальність за: несвоєчасне і неякісне виконання посадових завдань та обов`язків, планів роботи та доручень керівництва дирекції, відділів, секторів; недостовірність даних, що надаються керівництву та органам статистики; порушень правил внутрішнього розпорядку, трудової та виробничої дисципліни.Так, ОСОБА_6 знаючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Леополіс» (далі по тексту ТзОВ «Леополіс») , здійснює завантаження у вагони металобрухту на залізничній станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» для подальшого перевезення, у останнього виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе від посадових осіб ТзОВ «Леополіс» за не створення перешкод у подачі залізничних вагонів та тепловозів, для відвантаження металобрухту зі залізничної станції «Персенківка».

При цьому, 18.08.2020, близько 17 год, ОСОБА_6 , з метою отримання неправомірної вигоди, при подачі залізничних вагонів та тепловозів, для відвантаження металобрухту, перебуваючи на території ТзОВ «Леополіс», за адресою: м. Львів, вул. Персенківка, 2, в ході розмови з приймальником ТзОВ «Леополіс» ОСОБА_7 висловив останньому вимогу надати йому неправомірної вигоди за не створення перешкод у подачі залізничних вагонів та тепловозів, для відвантаження металобрухту зі залізничної станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та за 5 вагонів на які вже здійснювалось навантаження металобрухту на залізничній станції «Персенківка» в період з липня по серпень 2020 року. 04.09.2020 ОСОБА_6 продовжуючи злочинну діяльність, близько 21 год 45 хв, реалізовуючи свій злочинний умисел, працюючи начальником станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», використовуючи надане йому службове становище, перебуваючи на стоянці навпроти супермаркету «Сільпо», за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 62, одержував від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 грн в якості неправомірної вигоди, за вчинення дій з використанням свого службового становища, а саме за не створення перешкод у подачі залізничних вагонів та тепловозів, для відвантаження металобрухту зі залізничної станції «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» для ТзОВ «Леополіс», та за вже організовану ним подачу 5 вагонів на залізничну станцію «Персенківка» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», для завантаження та перевезення металобрухту в період з липня по серпень 2020 року.Після чого, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

04 вересня 2020 року, слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , в ході затримання було проведено особистий обшук, в ході якого серед іншого виявлено та вилучено сірі штани в яких був одітий ОСОБА_6

05.09.2020 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Вказані штани зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки, на вказаних штанах наявні сліди світло-зеленого кольору, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.
Захисник та підозрюваний в судове засідання не з`явились належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
19.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 внесено відомості вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Слідчим суддею встановлено, що 04 вересня 2020 року в ході затримання ОСОБА_6 було проведено особистий обшук, в ході якого серед іншого виявлено та вилучено сірі штани в яких був одітий ОСОБА_6 , на які слідчий просить накласти арешт.

05.09.2020 року, вказані вище штани, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000639.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 171 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально- правового характеру у виді конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні1 папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ч.5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Тобто, слідчий в даному випадку повинен був звернутися в суд із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не пізніше 07.09.2020року.
Проте слідчий, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся в суд з даним клопотанням 11.09.2020 р. Тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено у відповідності з ч. 5 ст. 171 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого, у зв`язку із порушенням слідчим строків звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 19.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя ОСОБА_1 .