г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/373/21
Номер провадження 1-кс/213/45/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні матеріали клопотання слідчої СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000007 від 07 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідча звернулась до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1

ОСОБА_4 клопотанні вказує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 07 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, встановлено, що 06 січня 2021 року, приблизно о 12:00 годині, особа, повні анкетні дані котрої встановлюються, знаходячись в автомобілі Мерседес Вито д/н НОМЕР_1 з дозволу власника таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрала майно ОСОБА_5 , чим завдала останньому матеріального збитку.
Слідча вказує, що в ході проведення в ході проведення огляду речі слідчим вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy S9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який по даному кримінальному провадженню є предметом вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Слідча зазначає, що власником вилученого майна є потерпілий ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, виникла необхідність передачі речового доказу йому на відповідальне зберігання.
Просить накласти арешт на мобільний телефон Samsung Galaxy S9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який вилучений 27 січня 2021 року в ході проведення огляду речі з позбавленням права на його відчуження та розпорядження з можливістю користування ним потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідив матеріали клопотання, приходжу до такого.

Так, в провадженні Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 07 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас, ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, оскільки майно, на яке просить слідча накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000007 від 07 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про арешт майна -

задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Samsung Galaxy S9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який вилучений 27 січня 2021 року в ході проведення огляду речі з позбавленням права на його відчуження та розпорядження з можливістю користування ним потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за
ст. 388 КК України за неналежне збереження речових доказів, переданих йому на відповідальне зберігання.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1