печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

адвокатів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
10.06.2020 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 не вмотивована, не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, винесена з порушення строків досудового розслідування, тому є необґрунтованою, незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили задовольнити вимоги скарги з зазначених в ній підстав, окрім цього вказали, що обставини на підставі яких було зупинено провадження, відпали, оскільки ОСОБА_5 не переховується від слідства, він в Україні, бере участь в судових засідань та приходить на виклики до органу досудового розслідування.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисників та просив задовольнити скаргу.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився ,про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність представника органу досудового розслідування, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001111, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року, було зупинено досудове розслідування, на підставі ч. 2 ст. 280 КПК України, а саме: у зв`язку з тим, що підозрюваного оголошено в розшук в тому числі і міжнародний та з врахуванням того, що органом вчинено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, є наявні підстави для зупинення досудового розслідування.

Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Разом з цим, суд звертає увагу, що статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Кримінальним процесуальним кодексом не роз`яснено термін "найкоротший строк". Відповідно до системного тлумачення норм чинного законодавства, найкоротший строк полягає у наданні найменшого часу уповноваженій особі для розгляду та прийняття об`єктивного рішення по справі, і такий строк не повинен обраховуватися роками.

Варто зазначити, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності обраховується із дня повідомлення такій особі про підозру, так як саме з цього часу, Законом передбачені суттєві обмеження її прав та свобод, та саме з цього часу в неї виникають процесуальні обов`язки, регламентовані Кримінальним процесуальним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і справедливим судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено, що необхідності у зупиненні досудового розслідування немає, оскільки підозрюваний бере участь у досудовому розслідуванні кримінального провадження, перебуває на території України, приймає участь у судовому засіданні,а тому підстави для зупинення досудового розслідування, які передували зупиненню, відпали.

З врахуванням наданих доказів та доведених обґрунтувань стороною захисту, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з цим, з постанови слідчого від 01.04.2020 вбачається, що остання не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не містить вмотивованих обґрунтувань зупинення провадження та не базується на актуальних процесуальних рішеннях, тому з врахуванням зазначеного, слідчий суддя погоджується з позицією адвоката, що постанова винесена з порушенням вимог ч.5 ст. 110 КПК України, так як слідчим дані вимоги були проігноровані.

Положення статті 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.

Згідно з положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, скарга підлягає задоволенню .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 01.04.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1