Номер провадження: 11-кп/813/473/20
Номер справи місцевого суду: 505/419/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Котовським міськрайонним судом Одеської області та Одеським апеляційним судом апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2019 року в кримінальному провадженні №0000038 від 13.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.129 КК України, -

встановив:

оскаржуваним вироком районного суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гонората, Котовського району, Одеської області, громадянин України, з не повною середньою освітою, пенсіонер, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та йому призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинувачений ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним за те, 13.01.2019 року, біля 14 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за своїм місцем мешкання, на підставі раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив здійснити погрозу вбивством останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на здійснення погрози вбивством, ОСОБА_8 , того ж дня, біля 15.00 год., з мотиву ревнощів, з метою виклику почуття тривоги і стурбованості у ОСОБА_10 за своє життя, взявши належний йому револьвер «Еkol Viper 4,5» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм, під патрон Флобера (Flobert) та ніж господарсько-побутового призначення, пройшов до будинку ОСОБА_10 , висловив погрозу вбивством останній, шляхом усних погроз, а також демонстрацією вказаного револьвера та ножа посягнув на особисту безпеку ОСОБА_10 , в ході чого здійснив один постріл з вказаного пістолету, що було сприйняте останньою, як реальна підстава для побоювання за своє життя.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що з огляду на вік обвинуваченого до нього за вчинений злочин не могло бути застосоване покарання у виді обмеження волі, що регламентовано ч.3 ст.61 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ніким не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вони не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши вирок на відповідність вимогам закону, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання є обґрунтованими, з огляду на таке.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який повністю визнав себе винним та розкаявся у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягнення до кримінальної відповідальності та вибачення перед потерпілою. Крім того, районним судом враховано суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, обставини при яких було скоєно злочин, ставлення обвинуваченого до вчиненого.
Разом з цим, призначаючи покарання, районний суд не врахував положення Розділів 10 та 11 Кримінального Кодексу України, якими визначені поняття покарання та його види, а також загальні засади призначення покарання. Зокрема районний суд проігнорував положення ч.3 ст.61 КК України, якими передбачено, що покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване до осіб, які досягли пенсійного віку та призначив обвинуваченому ОСОБА_8 , який є пенсіонером, покарання у виді обмеження волі.
З урахуванням наведених обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом кримінального закону при призначенні покарання апеляційний суд визнає обґрунтованими.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.
При призначенні покарання апеляційний суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Враховуючи те, що прокурор ставить питання про скасування вироку районного суду та ухвалення апеляційним судом нового вироку, яким просить призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, який на думку апеляційного суду, за своїм видом та реальними умовами відбуття такого покарання в місцях позбавлення волі, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, може призвести до тяжких та незворотних наслідків для його здоров`я, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині.
Апеляційний суд при призначенні покарання враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме: похилий вік обвинуваченого, якому 81 рік, стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет 2 типу, важка форма, у стадії декомпенсації, діабетична полінейропатія ніжних кінцівок, діабетична ретинопатія, ангіопатія сітківки, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 3, клас ризику3, СН ІІ А та потребує довготривалого лікування (а.с. 50), відсутність претензій з боку потерпілої (а.с. 48), та вважає за можливе при призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст.129 КК України застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання більш м`яке ніж передбачене санкцією цієї статті кримінального закону.
На переконання апеляційного суду, урахуванням віку потерпілого, стану його здоров`я та обставин, які пом`якшують покарання, таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень ст.50 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2019 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання за ч.1 ст.129 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4