Справа № 175/2178/20
Провадження № 1-кп/175/149/20
Вирок
Іменем України

15 жовтня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000646 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 18.05.2020 приблизно о 12 годині 56 хвилин, знаходився у приміщенні торгівельного залу ТОВ «Торговельно-будівельного дому «ОЛДІ», який розташований за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське по вул. Нижньодніпровська, буд.№17а, де у останнього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «ТБД ОЛДІ».

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгівельного стелажу, на якому знаходиться сільськогосподарські інструменти, ножиці для живої огорожі розміром 560х230 мм, артикул 605 вартістю 429 грн. 50 коп., яке належить на праві власності ТОВ «ТБД ОЛДІ», та поклав вказане майно під куртку чорного кольору, яка була вдягнута на ньому.

Продовжуючи виконувати свій умисел, ОСОБА_4 , тримаючи при собі викрадене майно та не оплативши його вартість, вийшов за касову зону торгівельного залу ТОВ «Торговельно-будівельного дому «ОЛДІ», таким чином вчинив всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, проте не зміг довести свій умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном з причин, які не залежали від його волі, та як одразу був виявлений та викритий охоронцем магазину ТОВ «ТБД «ОЛДІ».

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «ТБД ОЛДІ», загальна вартість якого, згідно довідки від 18.05.2020 року, становить 429,50 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 18.05.2020 знаходився у приміщенні магазину «ОЛДІ», де взяв з торгівельного стелажу, ножиці для огорожі та поклав їх під свою куртку чорного кольору, яка була вдягнута на ньому. Однак був зупинений охоронцями магазину, крадіжку скоїв в наслідок тяжкого матеріального становища. Просив суд врахувати щире каяття.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, просив суд проводити судовий розгляд у його відсутність, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в редакції обвинувального акту від 13 жовтня 2020 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок відповідно до ст.12 КК України, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції представника потерпілого, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні покарання у виді арешту в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, за правилами ст. 72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, на чому наполягав прокурор, та таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Враховуючи, що на день ухвалення вироку, 15 жовтня 2020 року відбутий ОСОБА_4 , термін тримання під вартою з 15 червня 2020 року, дорівнює фактично призначеному йому покаранню, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , необхідно скасувати, та звільнити його з-під варти із зали судового засідання у зв`язку з фактичним відбуттям строку призначеного йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000646, а саме: ножиці для живої огорожі розміром 560х230 мм, з двома лезами з тефлонового покриття та з 2-х компонентними рукоятками - залишити у розпорядженні власника, оптичний диск DVD-R, ємністю 4,7 GB залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п.50).

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1