Єдиний унікальний № 946/6410/20
Провадження № 1-в/946/160/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

18 листопада 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Березовий Гай Волзького району Самарської області Російської Федерації, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Болградського районного суду Одеської області від 23.06.2020 р. за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , представниця персоналу органу пробації ОСОБА_5 , засуджена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженої ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день, 19 серпня 2020 року, засудженій була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію перший, другий та третій вівторок кожного місяця, з якою ОСОБА_3 була ознайомлена під підпис. Однак ОСОБА_3 на шлях виправлення не стала, своєї вини не усвідомлює, систематично порушує покладені на неї обов`язки, а саме не з`являється своєчасно на реєстрацію.

Так, 08 вересня 2020 року ОСОБА_3 не з`явилася на реєстрацію без поважних причини, за що 11 вересня 2020 року до неї було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак ОСОБА_3 знов не з`явилася на реєстрацію без поважних причин 15 вересня 2020 року, чим не виконала обов`язок, покладений судом, періодично з`являтися на реєстрацію.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 під час судового розгляду подання підтримала, просила суд скасувати засудженій ОСОБА_3 випробування та направити її для відбування призначеного судом покарання, у зв`язку з тим, що вона не виконує покладені на неї судом обов`язки, а саме не з`являється на реєстрацію без поважних причин. Разом з цим, представниця органу з питань пробації зазначила, що після 15.09.2020 р. засуджена не допускала невиконання обов`язків, завжди з`являється на реєстрацію, за час іспитового строку адміністративних та кримінальних правопорушень не вчиняла.

3.Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду подання органу з питань пробації також підтримала, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки вона неодноразово допустила неявку на реєстрацію без поважних причин, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

4.ОСОБА_3 під час судового розгляду, визнавши обставини викладені в поданні, не погодилася з ним, просила суд відмовити в його задоволенні. Так, ОСОБА_3 зазначила, що з с. Новоозерне, в якому вона мешкає, здійснюється транспортне сполучення рейсовими автобусами сполученням Болград Ізмаїл та Городнє Ізмаїл, однак 08 та 15 вересня 2020 року вказані рейсові автобуси не ходили через запровадження карантину. 11 вересня 2020 року її привіз до органу з питань пробації у м. Ізмаїл на власному автомобілі ОСОБА_7 , який є інвалідом та за яким вона здійснює догляд. Крім того, відстань від її мешкання до перехрещення доріг, де проїжджає рейсовий автобус сполученням Озерне Ізмаїл, складає 10 км, та вона не могла ані дійти туди пішки, ані доїхати на велосипеді через травмовану ногу. Після того, як транспортне сполучення відновилося, вона вчасно з`являється на реєстрацію, не допускає порушень.

5.Захисник ОСОБА_6 під час судового розгляду також просив відмовити в задоволенні подання органу з питань пробації та зазначив, що із самого подання вбачається про відсутність станом на вересень 2020 року транспортного сполучення між с. Новоозерне та м. Ізмаїл Одеської області, що є поважною причиною неявки засудженої ОСОБА_3 на реєстрацію. У зв`язку із запровадженням карантину, рейсові автобуси не ходили, та обвинувачена не мала можливості дістатися до м. Ізмаїл та з`явитися на реєстрацію. Коли у неї була така можливість, вона з`являлася на приватному транспорті іншої особи. Після 15 вересня 2020 року вона регулярно являється на реєстрацію, до адміністративної відповідальності не притягувалась, інших кримінальних правопорушень не вчинила, що свідчить про її бажання стати на шлях виправлення. Враховуючи вказані обставини, наявні підстави вважати причини неявки засудженої ОСОБА_3 на реєстрацію до органу з питань пробації 08 та 15 вересня 2020 року поважними та відмовити у задоволенні подання про скасування випробування та направлення її для відбування призначеного покарання.

6.Відповідно до вироку Болградського районного суду Одеської області від 23.06.2020 р. ОСОБА_3 засуджена за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з повноваженим органом з питань пробації (а.о.с. 2 3).

7.Постановою від 19.08.2020 р., з якою ОСОБА_3 була ознайомлена, їй були встановлені дні явки для реєстрації до органу з питань пробації перший, другий та третій вівторок кожного місяця (а.о.с. 26).

8.Також ОСОБА_3 19.08.2020 р. були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки, а також вона була попереджена про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і вона буде направлена для відбування призначеного покарання (а.о.с. 18).

9.З листку реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 08 вересня 2020 року не з`явилася на реєстрацію (а.о.с. 27), у зв`язку з чим 11 вересня 2020 року органом з питань пробації до неї було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на неї судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення (а.о.с. 48). Також з листку реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 не з`явилася на реєстрацію і 15 вересня 2020 року (а.о.с. 27).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
10.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засуджену ОСОБА_3 , дійшов висновку, що у задоволенні подання органу з питань пробації слід відмовити з таких підстав.

11.Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

12.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

13.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

14.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

15.Хоча главою 26 КВК, якою встановлений порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання, не врегульоване питання поважності причин невиконання обов`язків або неявки за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, але зі змісту ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 37, ч. 6 ст. 41 КВК випливає, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

16.Тому, на думку суду, при вирішенні питання про скасування випробування також слід встановити, чи мала засуджена об`єктивну можливість виконати покладені на неї обов`язки. Лише формальне невиконання обов`язків при наявності об`єктивних причин (наприклад, хвороба), що не залежать від волі засудженої, які об`єктивно перешкоджали їй виконати їх належним чином, не можуть бути підставою направлення для відбування покарання.

З досліджених судом матеріалів випливає, що дійсно засуджена ОСОБА_3 допустила дві неявки на реєстрацію 08 та 15 вересня 2020 року, і одну з них після оголошення їй 11 вересня 2020 року письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на неї судом обов`язків, чим не виконала покладений на неї судом обов`язок з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

17.Але обидві неявки ОСОБА_3 допустила з об`єктивних, незалежних від її волі причин, а тому не можуть бути підставою для скасування їй випробування та направлення її для відбування призначеного покарання.

18.Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 641) у редакції, що була чинною станом на 08 та 15 вересня 2020 року, тобто у дні неявки засудженої до уповноваженого органу з питань пробації, а саме у редакції постанов Кабінету Міністрів України № 760 від 26.08.2020 р. та № 791 від 02.09.2020 р., з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території, у тому числі Одеської області, був установлений карантин.

19.Згідно п.п. 2, 3 Постанови №641 (у редакції станом на 08 та 15 вересня 2020 року), залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення (далі окремі адміністративно-територіальні одиниці регіону) встановлювалися зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі рівень епідемічної небезпеки), який визначався рішеннями Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, що розміщені на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням: http://covid19.gov.ua).

20.При цьому, відповідно до п/п.п/п. 1, 11 п. 15 Постанови №641 (у редакції станом на 08 та 15 вересня 2020 року), на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, заборонялося: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському сполученні, а також посадка пасажирів у транспорт приміського, міжміського, внутрішньообласного та міжобласного сполучення.

21.Протоколами позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 28 від 03.09.2020 р. та № 30 від 10.09.2020 р., відповідно з 00:00 годин 07.09.2020 р. та з 00:00 годин 14.09.2020 р. був установлений червоний рівень епідемічної небезпеки в Одеській області у м. Ізмаїлі та у Болградському районі.

22.Отже, і 08.09.2020 р., і 15.09.2020 р., тобто в дні нявки засудженої ОСОБА_3 на реєстрацію, на території м. Ізмаїл та Болградського району були заборонені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів транспортом, а також посадка пасажирів у транспорт приміського, міжміського, внутрішньообласного та міжобласного сполучення.

23.Враховуючи, що с. Новоозерне розташоване на автодорозі Болград Ізмаїл, та прямого сполучення с. Новоозерне Ізмаїл відсутнє, що випливає безпосередньо з подання уповноваженого органу з питань пробації, та запровадження на території Болградського району та м. Ізмаїл червоного рівня епідемічної небезпеки, то існували об`єктивні причини, що не залежали від волі засудженої ОСОБА_3 , які перешкодили їй виконати покладений на неї обов`язок та з`явитися на реєстрацію 08 та 15 вересня 2020 року. При цьому засуджена не мала нести надмірний тягар, та застосовувати непомірні для неї засоби з метою виконання обов`язку з`явитися на реєстрацію.

24.Отже, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 не виконала обов`язок з`являтися на реєстрацію 08 та 15 вересня 2020 року з поважних причин, що не може бути підставою для скасування їй випробування.

25.Крім того, як було встановлено під час судового розгляду, після скасування червоного рівня епідемічної небезпеки та відновлення транспортного сполучення ОСОБА_3 систематично з`являлася та з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та за час іспитового строку адміністративні та кримінальні правопорушення не вчиняла.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.У задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 , засудженої вироком Болградського районного суду Одеської області від 23.06.2020 р. за ч.3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженій та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

5.Повний текст ухвали оголошений 19 листопада 2020 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1