Справа №463/6266/20
Провадження №1-кс/463/3591/20
У Х В А Л А

16 липня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 18.06.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000919 від 13.09.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 18.06.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000919 від 13.09.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 18.06.2020 року слідчим ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000919 від 13.09.2019 року, у зв`язку з відсутністю в діях працівника Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 та колишніх працівників даного відділу поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчий обмежився лише допитом заінтересованих осіб у закритті кримінального провадження і не провів всебічного досудового розслідування; слідчим не проведено одночасних допитів між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; слідчим не встановлено розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 працівниками поліції при виконанні ними службових обов`язків. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує повністю та просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, разом з тим подав заяву про розгляд скарги без його участі та заперечення на скаргу. Згідно поданих заперечень слідчий зазначає, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ним було проведено усі необхідні слідчі дії, які він вважав необхідними для встановлення істини у справі, допитано свідків, витребувано необхідні документи та виконано ухвалу Львівського апеляційного суду від 30.04.2020 року, якою була скасована попередня постанова про закриття кримінального провадження. Вважає постанову про закриття кримінального провадження мотивованою та законною, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000919 від 13.09.2019 року, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.08.2019 року, зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, вчинити дію в порядку вимог ст.214 КПК України щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 10.06.2019 року.
На виконання ухвали слідчого судді були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000919 від 13.09.2019 року за ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 18.06.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000919 від 13.09.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівника Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 та колишніх працівників даного відділу поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях працівника Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 та колишніх працівників даного відділу поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.
До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що шляхом підробки документів та діючи в змові з головою кооперативу «Весна» його брат ОСОБА_8 у 1991 році незаконно заволодів належною їх батькам квартирою АДРЕСА_1 ; допитано в якості свідка заступника начальника СКП Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , який показав, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 у 2007 році ним було проведено відповідну перевірку та прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, оскільки факти, викладені заявником не знайшли свого підтвердження, разом з тим, по даному факту за результатами проведення службової перевірки він не притягувався до дисциплінарної відповідальності; допитано в якості свідка прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_9 (процесуальний керівник у кримінальному провадженні за № 0000319 від 12.12.2017 року), яка показала, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Волинського апеляційного суду від 13.06.2019 року, нею надані вказівки у кримінальному провадженні, частина з яких виконана, а інша частина знаходиться на стадії виконання; 13.12.2019 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000919 від 13.09.2019 року; на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 30.04.2020 року було допитано в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_6 показав, що у 2010 році він звільнився з органів внутрішніх справ та на сьогоднішній день не може пригадати чи у 2007 році у нього на розгляді перебувала заяву ОСОБА_3 , оскільки пройшло багато часу, при цьому, не виключає такої можливості, що міг проводити розгляд такої заяви. Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 дав аналогічні покази.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно умислом.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.367 КК України також характеризується наявність трьох ознак в їх сукупності: дія або бездіяльність службової особи; наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно необережністю.
З оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий прийшов до висновку про те, що в діях працівника Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 та колишніх працівників даного відділу поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України, оскільки вони діяли згідно функціональних обов`язків в межах своїх повноважень, відповідно до чинного законодавства.
Слідчий суддя погоджується із таким висновком органу досудового розслідування, оскільки доводи, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, повністю спростовуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Такі висновки підставно зроблені із посиланням на статтю 62 Конституції України, оскільки винуватість особи у скоєнні правопорушення має бути доведена у законному порядку і встановлена вироком суду. Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено як ознак зловживанням владою або службовим становищем, а також службової недбалості, так і самої істотної шкоди.
Як вбачається із змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення та поданої скарги, ОСОБА_3 вважає, що працівниками поліції неправомірно було відмовлено у порушенні кримінальної справи, не виконано вказівок прокурора у кримінальному провадженні за № 0000319. Разом з тим, скарга не містить конкретних даних про незаконність оскаржуваної постанови, окрім того, у заяві про вчинення кримінального правопорушення не наведено даних про те, що посадові особи вчинили злочини, передбачені ст.ст.364, 367 КК України з прямим умислом. Не здобуто таких даних і органом досудового розслідування. Щодо істотної шкоди, така також відсутня, оскільки у кримінальному провадженні за № 0000319 щодо незаконного заволодіння квартирою не прийнято остаточного рішення на користь заявника.
Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані встановив, що у діях працівника Ковельського ВП ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 та колишніх працівників даного відділу поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.
При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання інших свідків, ні інші можливі подальші слідчі дії, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 107, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 18.06.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000919 від 13.09.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1