Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2094/20
номер провадження 1-кс/695/319/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2020 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області погоджене прокурором Золотоніської місцевої прокуратури стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого повну середню освіту, не працюючого, учасником та ліквідатором наслідків ЧАЕС, бойових дій, депутатом будь-якого рівня, особою з інвалідністю будь-якої групи не є, зі слів раніше не судимого,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотанням стосовно ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу від 02.09.2020 року у вигляді тримання під вартою, який був застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване наступним.

У провадженні Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790 від 01.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 31 серпня 2020 року близько 23 години 55 хв., реалізовуючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно перелізши через металевий паркан, проник на територію базової станції ТОВ «Лайфселл», що розташована по вул. б/н в с. Софіївка Золотоніського району Черкаської області, де розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, умисно, таємно, з метою власного збагачення, за допомогою металевого лому пошкодив замок вхідних дверей до контейнеру № НОМЕР_1 , звідки намагався викрасти чотири акумуляторні батареї, вартість яких згідно з довідкою ТОВ «Лайфселл» становить 8188 грн. 96 коп., проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Золотоніського відділу поліції.
01.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 02.09.2020 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, тобто до 30 жовтня 2020 року.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, Черкаського обласного протитуберкульозного диспансеру від 10.09.2020 року у ОСОБА_5 виявлено ознаки тяжкої хвороби, а саме відкрита форма туберкульозу, а тому на даний час він потребує лікування за індивідуальною схемою в умовах стаціонару протитуберкульозного диспансеру.

Враховуючи, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали слідчий за згодою з прокурором звернулись до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання повністю.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до ОСОБА_10 домашній арешт в нічний час.
Перевіривши наданні матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення у зв`язку із наступним.

Відповідно до ст.. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд приходить до висновку, що клопотанням належно стверджені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
- ризик вчинення кримінальних правопорушень (підозрюваний ніде не працює, а тому злочинна діяльність може бути для нього єдиним джерелом доходу бо про інший останній суду не повідомив);

- ризик переховування від слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- ризик незаконного впливу на свідків;

- ризик знищення речових доказів.

Також суд зважає на те, що по даному кримінальному провадженню не закінчені всі слідчі дії, та існує наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів слідства.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Також слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування та повторного вчинення злочинів, тощо.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Однак судом враховується, що ОСОБА_5 має тяжке захворювання, що стверджується відповідним консультативним висновком спеціаліста Черкаського обласного протитуберкульозного диспансеру від 10.09.2020 року.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який судом вбачається можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначених ризиків.

Так беручи до уваги тяжкість хвороби підозрюваного, а також наявність постійного місця проживання останнього, перебування на його утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до переконання, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового та судового розгляду кримінального провадження.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, надати дозвіл, за необхідності, для відвідування лікувальних установ та закладів.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що більш м`яким запобіжним заходом неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки фактичним місцем проживання ОСОБА_5 є м. Переяслав-Хмельницький, а місце проведення слідчих дій та саме розслідування здійснюється в Золотоніському районі Черкаської області, а тому фактично ОСОБА_5 не буде перебувати під належним наглядом правоохоронних оглядів у денний час на час проведення досудового розслідування та встановлення усіх обставин по справі, а тому клопотання захисника та підозрюваного задоволенню не підлягають.
Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ухвали слідчого судді від 02.09.2020 року, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 30 жовтня 2020 року включно, строк досудового розслідування закінчується 30.10.2020 року, а по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту має бути застосований до 30.10.2020 року.
На підставі ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395, 508 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.
Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;

2) цілодобово перебувати за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) постійно носити засіб електронного контролю

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали - до 30 жовтня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1