Провадження № 11-сс/4820/430/20
Справа № 676/3435/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець Подільським міськрайонним судом Хмельницької області та ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2020 року за № 0000706 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 задоволено. Застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, який проживає у цивільному шлюбі, офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання до 04 вересня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 близько 17 години 07 липня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому два удари ножем в живіт, один удар в ліве передпліччя та один удар в шию, чим спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.
За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у спричиненні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Дане кримінальне правопорушення 07 липня 2020 року зареєстроване в Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0000706 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Ухвалу вважає незаконною, оскільки обраний запобіжний захід є надто суворим.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування; незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; продовження злочинної діяльності відсутні, а тому підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою немає.

Слідчим суддею не доведено наявність всіх обставин, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України ; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, потерпілого, який також підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Однак, під час постановлення рішення вказані вимоги слідчим суддею дотримані не в повній мірі.

Так, відповідно до п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мають додержувати вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях, надаючи тлумачення ст. 5 Конвенції, послідовно зазначає про необхідність переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від його тривалості.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Аналіз ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України свідчить про те, що право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини, обмеження якого можливо лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням, обґрунтував його тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, а отже стабільного джерела доходів.

Разом з тим, вказані обставини та ризики не були достатньою мірою доведені прокурором та слідчим.
Наявність обґрунтованої підозри в його вчиненні не може бути відповідно до практики Європейського Суду (рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Разом з тим, останній вину у вчиненні вказаного правопорушення визнає, щиро кається, співпрацює із органами досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимий. Окрім того, встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, зокрема, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 із цивільною дружиною.
Що стосується потерпілого, то останній у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що фактично примирився із підозрюваним, його вибачив та просив не обирати йому найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою.
Що стосується ризиків, на які посилається слідчий у своєму клопотанні переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, то останнім не надано жодного доказу, які б підтверджували їх наявність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що прокурор та слідчий не довели наявність ризиків та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та виконанням покладених обов`язків, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .
З метою ж забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч. 5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного відповідні обов`язки.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 04 вересня 2020 року включно, скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронних засобів контролю та покласти на нього такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою; не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; утримуватися від спілкування зі свідками і потерпілим у даному кримінальному провадженні, окрім як у присутності слідчого, прокурора, судді; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності, носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали по 04 вересня 2020 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4