Справа № 163/410/20
Провадження № 1-кс/163/219/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання власниці майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000066,

в с т а н о в и в :

У клопотанні ОСОБА_4 просить скасувати арешт напівпричепа "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в частині заборони використання цим майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що 12.02.2020 року слідчим суддею Любомльського районного суду Волинської області було накладено арешт на належне заявниці майно із забороною власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном та його використовувати. В липні 2019 року ОСОБА_5 , що діяв в інтересах заявниці, придбав напівпричіп на території Литовської Республіки; напівпричіп було замитнено на території Республіки Польща і при ввезені в Україну проведено розмитнення із сплатою всіх обов`язкових платежів; 06.08.2019 року транспортний засіб був зареєстрований в органах МРЕО і видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 10.02.2020 року під час проведення огляду місця події на МАПП "Ягодин" слідчою було оглянуто і вилучено причіп "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , оскільки останній розшукується правоохоронними органами Литовської Республіки з 23.01.2020 року. Стверджує, що її вину не встановлено і не доведено, питання щодо неправомірності ввезення чи розмитнення напівпричепа не підлягає сумніву, заявниця є належним та правомірним власником арештованого майна.

Власниця майна ОСОБА_4 направила на електрону адресу суду клопотання про розгляд її клопотання без участі уповноваженого представника.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти часткового зняття арешту з майна.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

З вивчених матеріалів кримінального провадження № 0000066 вбачається, що відомості в ЄРДР за ознаками ст.198 КК України внесені 10.02.2020 року.

Напівпричіп "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , вилучено у ОСОБА_5 10.02.2020 року, що стверджено протоколом огляду місця події.

Постановою слідчої від 10.02.2020 року зазначений транспортний засіб та документ визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 12.02.2020 року накладено арешт на вилучений напівпричіп "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном та його використовувати.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником напівпричепа є ОСОБА_4 .

З повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України вбачається, що напівпричіп "SCHMITZ", ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , станом на 10.02.2020 року перебуває в базі даних Генерального секретаріату Інтерполу і розшукується правоохоронними органами Литовської Республіки з 23.01.2020 року.

06.03.2020 року Любомльським ВП ГУНП у Волинській області через ГУНП у Волинській області було надіслано повідомлення до литовських компетентних органів про вирішення питання щодо повернення напівпричепа законному власнику.

Згідно з інформацією ГУНП у Волинській області теперішнім власником напівпричепа в Литовській Республіці є ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), адміністратор по банкротству компанії "Minsandra"; ініціатором розшуку був підрозділ поліції міста Шауляй Литовська Республіка.

З повідомлення Волинської митниці Держмитслужби від 23.06.2020 року вбачається, що напівпричіп "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , здійснював виїзд з України 23.01.2020 року, в`їзд 30.01.2020 року.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено такі фактичні дані.

ОСОБА_5 , який діяв в інтересах заявниці, придбав напівпричіп на території Литовської Республіки у фірми "Грудіта" в місті Шауляй.

Після покупки напівпричепа ОСОБА_4 у встановленому законом порядку здійснила його митне оформлення на території України та реєстрацію в органах МВС. При цьому і під час перетину кордону, і під час реєстрації транспортного засобу відомості про розшук автомобіля у відомчих базах даних були відсутні.

Крім цього, в ході перетину напівпричепу державного кордону 23.01.2020, 30.01.2020 року спрацювання бази Генерального секретаріату "Інтерпол" не відбулося.

Органами поліції міста Шауляй Литовської Республіки розслідується кримінальна справа щодо розшуку зазначеного напівпричепа, що стало підставою його перебування в базі даних Генерального секретаріату Інтерполу.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою накладення арешту на майно зазначено надання можливості встановлення обставин правопорушення, винних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Кримінальне провадження № 0000066 зареєстроване в ЄРДР по факту придбання, отримання, зберігання чи збут майна, одержаного злочинним шляхом.

На цій стадії досудового розслідування ознаки складу злочину в діях ОСОБА_4 не вбачаються, підозра їй не оголошена, на території України вона є законним власником арештованого майна, оскільки не встановлено інше.

Крім цього, доказів про перебування продавця автомобіля і ОСОБА_4 в змові щодо купівлі напівпричепа, як добутого шляхом вчинення злочину органом досудового розслідування не встановлено.

10.02.2020 року Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва НП України було скеровано запит до НЦБ Інтерполу Литви для проведення детальної перевірки та з`ясування намірів законного власника напівпричепа.

На момент розгляду цього клопотання теперішній власник напівпричепа в Литовській Республіці ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до суду з клопотанням про скасування арешту майна не звертався, документально підтверджуючих документів про право власності щодо напівпричепа не надав, з моменту вилучення транспортного засобу пройшло більше 6 місяців.

Таким чином, під час розгляду клопотання встановлено малу ймовірність ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України, у випадку передачі транспортного засобу його зареєстрованому власнику.

При цьому очевидним є неможливість виїзду транспортного засобу за кордон через перебування відомостей про нього в базах Інтерполу, а ідентифікація особи ОСОБА_4 в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, за результатами розгляду клопотання встановлено, що під час накладення арешту на майно було обрано найбільш обтяжливий спосіб арешту, що не відповідає можливим ризикам. У зв`язку з цим вбачаються підстави для висновку, що клопотання належним чином обґрунтоване і тому підлягає задоволенню.

З огляду на те, що користування напівпричепом неможливе в законному порядку без його реєстраційного документу, підлягає частковому скасуванню і свідоцтво про його реєстрацію.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Арешт напівпричепа "SCHMITZ", номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , накладений в кримінальному провадженні № 0000066 ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.02.2020 року, в частині заборони власнику (володільцю) права користування вказаним майном скасувати.

Скасування арешту вказаного майна в частині заборони користування є підставою для його повернення особі, в якої воно було вилучене.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 08:10 годині 20 серпня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1