Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/652/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2020 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 червня 2020 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням в якому просить зарахувати в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Терновського районного суду м. Кривий Ріг від 11 грудня 2013 року, строк його попереднього ув`язнення, а саме з 26 жовтня 2018 року по 04 червня 2020 року.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2020 року клопотання ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки засуджений ОСОБА_7 разом з особовою справою вибув 22 жовтня 2018 року з ДУ «Петрівська ВК (№ 49)» до «Криворізька УВП (№3)», то відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України повинен звертатися по територіальності за місцем виконання вироку.

Не погоджуючись з цим, засуджений ОСОБА_7 у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про зарахування строку переднього ув`язнення, у строк відбування покарання, призначеного за вироком Терновського районного суду м. Кривий Ріг від 11 грудня 2013 року, оскільки тимчасово етапований в ДУ «Криворізьку УВП (№3)» для участі у судових засідання щодо перегляду вказаного вироку суду за нововиявленими обставинами, стверджуючи про те, що термін його перебування у Криворізькому СІЗО повинен бути також зарахований у строк відбування призначеного покарання, починаючи з 22 жовтня 2018 року по 14 вересня 2020.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, передбачених законом.
24.12.2015 року набрав законної сили Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, згідно якого, ч.5ст.72 КК України викладено в новій редакції та передбачено, що зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до неї було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі. Згідно п. 2 Прикінцевих положень, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Частиною першою статті 537 КПК України визначено перелік питань, які має право вирішувати суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, під час виконання вироків.
Оскільки зазначений закон не визначає, який суд має право розглядати такі клопотання, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загалі засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст..7 цього Кодексу, до яких належить, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.
У зв`язку з вищевикладеним, під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року має вирішуватись відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Правова природа даних норм регламентована таким чином, що особа, яка відбуває покарання звертається до суду першої інстанції, територіальна юрисдикція якого поширюється на місце розташування установи виконання покарання, з відповідним клопотанням. При цьому синтаксичний аналіз даних правових норм вказує на те, що законодавець прямо вказує на імперативну обставину, яка зумовлює таке звернення - відбування покарання засудженим. Під відбуванням покарання розуміється період, в який на особу, вирок відносно якої набрав законної сили, з боку держави здійснюється виховний ізолюючий вплив у вигляді направлення до установ виконання покарань для реалізації рішення суду щодо застосування обмежувальних заходів (арешт, обмеження волі, позбавлення волі, гауптвахта).
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Терновського районного суду м. Кривий Ріг від 11 грудня 2013 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Згідно наданої інформації ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», однак відповідно до листа ДУ «Петрівської виправної колонії (№49)» засуджений ОСОБА_7 22 жовтня 2018 року разом з особовою справою вибув до ДУ «Криворізька УВП (№3)».

Також, колегія суддів зазначає, що на момент розгляду апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 до ДУ «Петрівська ВК (№49)» не повертався та продовжує відбувати покарання в ДУ «Криворізька УВП (№3)».

Наведеним обставинам, суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строк у попереднього ув`язнення у строк покарання, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ОСОБА_7 ухвалі.

Стосовно доводів засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції під час винесення ухвали дане питання не розглядалося, а тому прийняття будь-якого рішення судом апеляційної інстанції буде порушенням принципу інстанційності судової системи.

Будь-яких процесуальних порушень, неповноту у з`ясуванні обставин даної справи, про які зазначає ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 539 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2018 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4