ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000192 від 20.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Зноб - Новгородське Середино - Будського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, працюючого ПЧ-4, майстром колії ІІІ розряду, маючого на утриманні малолітнього сина 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.05.2005 Києво Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України; 28.10.2005 Києво Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України; 27.08.2013 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України; 28.07.2014 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць, 14.11.2016 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, з не відбутою частиною покарання 11 місяців 11 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 25.05.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, 28.10.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України, 27.08.2013 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України, 28.07.2014 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. З ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць, 14.11.2016 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 11 місяців 11 днів, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин проти власності за таких обставин.
ОСОБА_5 , 20.02.2020 близько 13 години, перебуваючи з дозволу власника з квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , помітив, як власник кладе до кишені сорочки, яка висіла на стільці, грошові кошти, вирішив викрасти їх.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, взяв з кишені сорочки грошові кошти в сумі 7800,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 ..
Завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 7800,00 грн.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, зокрема, суду пояснив, що 20 лютого 2020 року, перебуваючи вдома у ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_4 , побачив, як ОСОБА_6 поклав до кишені своєї сорочки, що висіла на стільці гроші. ОСОБА_5 вирішив їх викрасти. Тому, дочекавшись поки ОСОБА_6 відволікся, обвинувачений викрав з кишені останнього кошти в сумі 7800 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку (1941 року народження)

Так ОСОБА_5 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше судимий, в тому числі за умисні корисливі злочини, не одружений, має на утриманні малолітнього сина 2013 року народження, не працюючий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються негативно.
Згідно висновку досудової доповіді Фастівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 є високий. Обвинувачений вчинив злочин умисно, повторно,керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі неможливе.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, позицію потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 дав своїм діям негативну оцінку, щиро розкаявся, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, поклавши на нього встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 1, ч.3 ст. 349, ст.ст.368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1