Провадження № 1-кс/712/5524/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 05.11.2020 через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 19.10.2020 про відмову у визнанні потерпілим, визначити дізнавачам Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що здійснюють досудове розслідування кримінального проступку у кримінальному провадженні № 0000460 від 02.09.2020 достатній строк, для повторного розгляду клопотання від 11.09.2020, зареєстрованого в Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області, визнати протиправною відповідальність дізнавачів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що полягає в порушенні строку розгляду клопотання від 11.09.2020, визначеного ухвалою суду від 24.09.2020 по справі № 712/9286/20.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 02.09.2020. Зазначив, що 11 вересня 2020 року він звернувся до дізнавачів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області із заявою про залучення його в рамках кримінального провадження № 0000460 як потерпілого в порядку ст. 55 КПК України.

За результатами розгляду його клопотання, 19.10.2020 дізнавачем-інспектором сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000460 від 02.09.2020.

Вважає постанову дізнавача невмотивованою, необґрунтованою, незаконною, та такою, що суперечить вимогам КПК України. Зокрема, вказує на те, що у клопотанні про залучення його в якості потерпілого, зазначалося про необхідність допиту потерпілого перед прийняттям процесуального рішення по даному клопотанню. Дізнавач формально розглянув клопотання та не вжив належних заходів стосовно перевірки викладених фактів, які неможливо встановити без допиту потерпілого, що відноситься до слідчих (розшукових) дій та не проаналізував доводи, підтверджені відповідними доказами.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 підтримав скаргу, з підстав викладених у ній.
Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважав її необґрунтованою та безпідставною.
Перевіривши надані матеріали скарги, заслухавши думку скаржника, прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що 11.09.2020 ОСОБА_6 звернувся до сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області із заявою про залучення його та його малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до кримінального провадження № 0000460 як потерпілих.

Постановою дізнавача-інспектора сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 19 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про залучення його та його малолітніх дітей як потерпілих в порядку ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 02.09.2020.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Враховуючи те, що оскаржувану постанову дізнавача ОСОБА_6 отримав 05.11.2020 року, є підстави для поновлення ОСОБА_6 , строку звернення до слідчого судді з указаною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що заявником не надано будь-якого підтвердження заподіяної вказаної матеріальної та моральної шкоди.

Варто звернути увагу, що відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова дізнавача складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови на предмет її обґрунтованості, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України.

Так, дізнавачем необґрунтовано винесено рішення стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Натомість, щодо вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльності дізнавача, слід зауважити, що статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Частиною другою цієї статті передбачені види ухвал, які має право постановити слідчий суддя. З огляду на зміст зазначених норм в контексті положень ч.2ст.9 КПК України слідчий суддя не уповноважений приймати рішення про визнання бездіяльності дізнавача. У разі встановлення протиправності бездіяльності дізнавача слідчий суддя постановляє ухвалу, якою зобов`язує вчинити певну дію. Варто зауважити, що у такому випадку протиправний характер дій чи бездіяльності дізнавача є передумовою прийняття судового рішення і відображається в мотивувальній частині судового рішення, проте не може окремо констатуватись в резолютивній його частині. Таким чином, вимоги скарги про постановлення рішення про визнання бездіяльності дізнавача не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в цій частині.

Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_6 строк звернення до суду.

Постанову про відмову в визнанні потерпілим від 19 жовтня 2020 року винесену дізнавачем-інспектором сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 скасувати.
В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_13

Повний текст ухвали проголошено 23 листопада 2020 року.