Справа № 214/4987/20
1-в/214/198/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про пом`якшення покараннявідносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-10 лютого 1999 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.141, ч.3 ст.141, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03 серпня 2001 року на підставі Закону України «Про амністію»;
- 29 жовтня 2002 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.187, ч.3 ст.186,ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24 квітня 2009 року по відбуттю строку покарання;
- 11 лютого 2011 року Терновським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. 11 лютого 2015 року звільнений по відбуттю строку покарання;
- 20 грудня 2019 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, -
ВСТАНОВИВ:
16 липня 2020 року до суду надійшло подання начальника Саксаганського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 09 липня 2020 року, в якому вона просить привести вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, а саме знизити покарання до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового Закону, або пом`якшити останньому призначене покарання.
В обґрунтування своїх вимог представник органу пробації зазначає, що з 12 лютого 2020 року на обліку в Саксаганському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_4 , який засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, яким змінено санкцію ч.1 ст.309 КК України, та визначено, що за вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за вказаною нормою, передбачено покарання у виді:штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Отже, враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.19 Конституції України та ч.1,3 ст.5 КК України, представник органу пробації вважає, що вищевказаний вирок суду від 20 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 підлягає приведенню у відповідність з діючим законодавством, а саме зниженню ОСОБА_4 призначеного покарання до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового Закону, або пом`якшення останньому призначеного покарання.
Прокурор ОСОБА_5 до початку розгляду справи подав до суду письмову заяву про розгляд подання представника органу пробації за його відсутності, при цьому зазначив, що підтримує подання та просить прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак, до початку розгляду подання подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому вказав, що заперечує проти задоволення подання, оскільки воно суперечить вимогам кримінального процесуального закону.
Представник органу з питань пробації до початку розгляду справи подав до суду письмову заяву про розгляд подання за його відсутності, вимоги подання підтримує.
В порядку ч.4 ст.539 КПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників справи, які не з`явились, з урахуванням поданих ними заяв, оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу
Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
При цьому санкція ч.1 ст.309 КК України, в редакції станом на час ухвалення вироку, передбачала покарання у виді: штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
З 12 лютого 2020 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Саксаганському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, санкція ч.1 ст.309 КК України викладена в новій редакції, а саме за вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.309 КК України, передбачено покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Враховуючи вищевикладене суд встановив, що нова санкція ч.1 ст.309 КК України, яка діє з 01 липня 2020 року, пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинення цього кримінального правопорушення, виходячи зі зміни у бік пом`якшення санкції цієї норми Особливої частини КК України.
З вищезазначених обставин слідує, що засудженому ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, що перевищує санкцію ч.1 ст.309 КК України, встановлену з 01 липня 2020 року, яка передбачає найтяжче покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді обмеження волі строком до п`яти років.
Разом з тим, вимогами ч.1, 2 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
А вимогами ч.3 цієї статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Положеннями ст.51 КК України визначена система покарань, яка є вичерпною та містить загальнообов`язковий перелік визначених за змістом видів покарань, що побудована за принципом «від менш сурового до більш суворого покарання».
В свою чергу, виходячи з закладеного законодавцем принципу системи покарань, покарання у виді обмеження волі, визначене п.9 ч.1 ст.51 КК України, є менш суворим ніж покарання у виді позбавлення волі, визначене п.11 ч.1 ст.51 КК України.
З аналізу вказаних вище положень кримінального закону суд приходить до висновку, що суд може вирішити питання про пом`якшення покарання, призначеного засудженому, шляхом пом`якшення покарання, встановленого санкцією нового закону, за умови, що призначена засудженому міра покарання перевищує санкцію нового закону про кримінальну відповідальність, при цьому нова редакція закону пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Дійсно, як зазначено вище, нова редакція санкції ч.1 ст.309 КК України, яка діє з 01 липня 2020 року, пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинення цього кримінального правопорушення, виходячи зі зміни у бік пом`якшення санкції цієї норми, в тому числі за видами найтяжчого основного покарання, як альтернативного, яке в новій редакції визначено у виді обмеження волі, замість найтяжчого у виді позбавлення волі, визначеного в старій редакції закону.
Однак, новою редакцією санкції ч.1 ст.309 КК України, яка набрала чинності з 01 липня 2020 року, визначена найтяжча кримінальної відповідальності у виді обмеження волі у часових межах на строк до п`яти років.
Суд вважає, що запропоноване представником органу пробації зниження покарання в частині його виду має правове обґрунтування.
Разом з тим, процесуальне рішення у розумінні ч.3 ст.74 КК України, а саме збільшення часових меж покарання за новою санкцією ч.1 ст.309 КК України, яка діє з 01 липня 2020 року, до 5 (п`яти) років обмеження волі, суперечить ч.3 ст.5 КК України, яка визначає зворотню дію закону про кримінальну відповідальність у часі лише в частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність.
Отже, виходячи із змісту ч.3 ст.74 КК України, в контексті ч.3 ст.5 КК України, суд приходить до висновку про необхідність пом`якшення покарання ОСОБА_4 , призначеного вироком суд від 20 грудня 2019 року, за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, знизивши його до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України, яка діє з 01 листопада 2020 року.
За таких обставин, подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд констатує, що хоча вимогами норм кримінального матеріального та процесуального закону і не врегульовано вирішення питання про заміну покарання засудженому більш м`яким або пом`якшення призначеного покарання, за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням, однак, зважаючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, враховуючи встановлені вироком суду від 20 грудня 2019 року обставини, вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість застосування ст.75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд вважає, що таке процесуальне рішення буде справедливим та адекватним характеру вчинених дій, а також необхідним і достатнім для того, щобОСОБА_4 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
В свою чергу, суд не приймає позицію ОСОБА_4 стосовно подання представника органу пробації, оскільки вона повністю спростовується обґрунтованими висновками суду.
Керуючись ст.ст. 5, 51, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 пропом`якшення покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року задовольнити.
На підставі ч.3 ст.5, ч.3 ст.74 КК України, пом`якшити покарання ОСОБА_4 , призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, знизивши його до покаранняза ч.1 ст.309 КК України, в редакції з 01 листопада 2020 року, у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1