Справа № 307/3019/19
Провадження № 1-кс/307/793/20
У Х В А Л А
16 липня 2020 рокум. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів скаргу ОСОБА_3 на (дії) бездіяльність слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000979 від 09 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на (дії) бездіяльність слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000979 від 09 жовтня 2019 року.

Скаргу мотивує тим, що на підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2019 року до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та відповідно порушено кримінальне провадження №0000979 за ч.3 ст.185 КК України. До порушення кримінального провадження, по даному факту кримінального правопорушення, а саме факту вчинення крадіжки(викрадення деревообробного верстата), у вересні 2018 року, він звертався до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області. В свою чергу, Тячівське ВП ГУНП в Закарпатській області направило матеріали до Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту кримінального правопорушення та відкриття кримінального провадження №0000979, було подано клопотання слідчому СВ Тячівського ВП ГУНП про витребування матеріалів справи за результатами перевірки Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Постановою старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про часткове задоволення клопотання, у заявленому клопотанні щодо витребування із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, матеріалів службового розслідування по заяві ОСОБА_3 та відповідного приєднання до матеріалів кримінального провадження №0000979, відмовлено. Копію даної постанови слідчого отримано його адвокатом ОСОБА_4 01 липня 2020 року. Вважає, що матеріали службового розслідування містять інформацію, яка може бути доказом у кримінальному провадженні №0000979. Зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що в ході перевірки опитано ОСОБА_6 , який повідомив про те, що пилорама в с. Терново належить його тестю ОСОБА_7 , а останній при опитуванні підтвердив той факт, що в 2014 році до нього звернувся ОСОБА_8 та попросив залишити на території розміщення його цеху на зберігання деревообробний станок. Навесні 2018 року ОСОБА_8 вказаний станок забрав. Опитаний з даного приводу ОСОБА_8 також стверджує, що після припинення своєї підприємницької діяльності, він деяке устаткування продав, а інші станки залишив на зберігання ОСОБА_7 . Але, в подальшому, належне йому обладнання забрав з території пилорами ОСОБА_9 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 не надав жодних документів на право власності на це обладнання. При наданні пояснень також повідомив, що заявник ОСОБА_3 заборгував йому 2000 доларів США. Окрім того, було допитано також інших осіб, які підтвердили те, що деревообробний станок було залишено в с. Терново Тячівського району на території пилорами, що належить ОСОБА_7 . Тобто, матеріали службового розслідування є доказами у відповідному кримінальному провадженні, так у відповідних матеріалах зазначені обставини, що мають суттєве значення для кримінального провадження №N60000979, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 р.

Просить визнати дії слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання щодо витребування матеріалів службового розслідування із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України неправомірними та зобов`язати слідчого СВ Тячівський ВП ГУНП в Закарпатській області витребувати із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000979, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2019 року, матеріали перевірки Департаменту внутрішньої безпеки щодо службового розслідування по заяві ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п.п. 1 та 7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені в ЄРДР за №0000979 від 09 жовтня 2019 року, по факту вчинення крадіжки деревообробного верстата.

01 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_10 з клопотанням про витребування доказів у кримінальному провадженні №0000979, а саме, витребувати з управління Департаменту внутрішньої безпеки ГУНП в Закарпатській області матеріали службового розслідування по заяві ОСОБА_3 та приєднати їх до матеріалів кримінального провадження №0000979.

Постановою старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 01 липня 2020 року відмовлено в клопотанні ОСОБА_4 в частині витребування доказів у кримінальному провадженні №0000979, а саме, витребувати із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції матеріали службового розслідування по заяві ОСОБА_3 та приєднати їх до матеріалів кримінального провадження №0000979. Причиною відмови у задоволенні даного клопотання слідчим зазначено лише те, що воно є недоцільним.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. Докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_3 , з метою захисту своїх прав, скористався правом, передбаченим ч.3 ст.93 КПК України та ініціював перед слідчим проведення певної слідчої дії витребування доказів, про що подав клопотання.

Згідно ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На думку суду, слідчий, відмовивши в клопотанні ОСОБА_3 , при цьому, не навівши мотиви відмови, позбавив його права на збирання та подання доказів, яке гарантоване ст.93 КПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення права ОСОБА_3 на збирання та подання доказів, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити та визнати дії старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 щодо відмови у задоволенні клопотання щодо витребування матеріалів службового розслідування із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції неправомірними та зобов`язати слідчого СВ Тячівський ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 витребувати, в порядку передбаченому КПК України, із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції та приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000979, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2019 року, матеріали перевірки Департаменту внутрішньої безпеки щодо службового розслідування по заяві ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати дії старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 щодо відмови у задоволенні клопотання щодо витребування матеріалів службового розслідування із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції неправомірними.

Зобов`язати слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 витребувати, в порядку передбаченому КПК України, із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції та приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000979, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2019 року, матеріали перевірки Департаменту внутрішньої безпеки щодо службового розслідування по заяві ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1