Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4025/20
Провадження № 1-кп/723/4680/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2020 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників : ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про примирення від 25.11.2020 року, по кримінальному провадженню за № 0000614 від 21.07.2020 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та ст. 296 ч.2 КК України ;

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України ;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України ;

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України ;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 20 липня 2020 року близько 01 год.00 хв. в присутності сторонніх осіб, діючи умисно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки, з використанням малозначного приводу, проявляючи особливу зухвалість, перебуваючи біля бару «Карма», що по вул. Головній в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, умисно безпричинно нанесли декілька ударів (щонайменше 4) потерпілому ОСОБА_11 кулаками рук та ногами по різних частинах тіла, голови, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця в потиличній ділянці зліва, садна: в проекції тіла правої лопатки, в проекції тіла лівої лопатки, по лопатковій лінії справа на рівні 8-9 ребер; в підочній ділянці зліва, які згідно висновку експерта № 612 екс від 24 липня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч. 2 КК України - хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім того ОСОБА_4 20.07.2020 року близько 01 год.00 хв., перебуваючи по вул. Головній в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області біля бару «Карма» завдав потерпілому ОСОБА_11 одного удару кулаком правої руки в область щелепи, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді поперечного перелому в ділянці кута нижньої щелепи зліва без зміщення відламків, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачені та потерпілий повідомили суд про досягнуту між ними угоду про примирення від 25.11.2020 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення .

Крім того , потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні надав суду заяву про відмову від обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.

На момент підписання угоди про примирення, та розгляду її в суді, потерпілий ОСОБА_11 та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміли наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовилися від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_11 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміють, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_11 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміють, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_11 підтвердили факт примирення, просили затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченим покарання у виді штрафу у розмірі по 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень), тобто двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кожного з обвинувачених, а саме можливість призначити покарання обвинуваченим із застосуванням ст. 69 КК України, тобто перейти до більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини 2 статті 296 КК України.

Крім того , потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні просив суд його заяву про відмову від обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити. Обвинувачений не заперечував проти задоволення заяви про відмову від обвинувачення відносно нього.

Сторони вважають, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_12 просили затвердити укладену угоду про примирення .

Крім того захисник ОСОБА_9 та представник потерпрілого ОСОБА_12 просили суд задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_11 про відмову від обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурор не заперечував проти затвердження даної угоди та задоволення заяви потерпілого ОСОБА_11 про відмову від обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачені мають можливість виконати взяті на себе, за цією угодою, зобов`язання.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст. 296 ч. 2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Крім цього кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 за ст. 122 ч. 1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 25.11.2020 року між обвинуваченими та потерпілим і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі по 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень), тобто двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кожного з обвинувачених, а саме можливість призначити покарання обвинуваченим із застосуванням ст. 69 КК України, тобто перейти до більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини 2 статті 296 КК України.

Суд вважає, що згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення за ч.2 ст.296 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Суд враховує ступень участі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , того, що ОСОБА_6 вважається раніше не судимим, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 притягуються до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризуються за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходяться.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ст. ст. 65, 66, 69 КК України, та положень п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» узгоджене сторонами вид і розмір покарання, яке не зазначене в санкції ч. 2 ст. 296 КК України, а саме штраф у розмірі по 3400 грн.(три тисячі чотириста гривень), тобто двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кожного з обвинувачених, а саме суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченим із застосуванням ст. 69 КК України, тобто перейти до більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини 2 статті 296 КК України, тому обвинуваченим слід призначити саме те покарання яке визначене угодою про примирення.

Обраний обвинуваченим такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.

Вирішуючи заяву потерпілого ОСОБА_11 про відмову від обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 284 ч.1 п.7 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ст.122 ч.1 КК України є кримінальним провадженням приватного обвинувачення і воно може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Суд переконався, що відмова від обвинувачення потерпілого є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в заяві потерпілого.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, якщо обставини, передбачені п.п. 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті виявляються під час судового засідання , суд закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.7, 284 ч.7, 367-371, 373-374, 474, 475,477 ч.1 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25.11.2020 року між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави штраф в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 21.07.2020 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави штраф в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави штраф в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави штраф в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя