У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Старий Милятин, Буського району, Львівської області, освіта вища, одружений, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 06.03.2021.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною цілодобово залишати житло, з дозволом відвідувати заклади охорони здоров`я, або особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі потерпілою та свідками по кримінальному провадженню;

-здати (у разі наявності) на зберігання слідчому документи, що надають право на виїзд з України.

У разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави, який передбачений для даної категорії справ.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що у нього не було умислу по відношенню до своєї дружини, а постріл з травматичної зброї здійснив випадково. Пояснює, що він заснув зі зброєю в руках, а коли його покликала дружина, він несподівано зробив постріл.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, без врахування практики Європейського суду з прав людини.

Щодо обґрунтованості підозри захисник зазначає, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України є надуманою. Вказує, що якби ОСОБА_5 мав намір вбити свою дружину ОСОБА_8 і довести свій намір до кінця, він би не викликав і не чекав медичну допомогу, а при бажанні ОСОБА_5 міг би позбавити життя дружину.

Також міг би втекти з квартири та викинути зброю. Проте він цього не робив, оскільки не мав наміру когось вбивати та переховуватись. Зазначила, що після приїзду працівників поліції та медиків, ОСОБА_5 допомагав шукати гільзу, що, на думку захисника, свідчить про відсутність у ОСОБА_5 мотиву на перешкоджання слідству у встановленні істини по справі.

Вказує, що ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру протягом 24-х годин з моменту його фактичного затримання. Вважає, що всі слідчі дії, які проводились за участю ОСОБА_5 та щодо нього є незаконними, а ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказували в клопотанні слідчий та прокурор, захисник вважає, що вони є недоведеними. Вказує, що під час судового засідання прокурор не довів факту реальності існування тих ризиків, на які він послався, а лише обмежився їх формальним переліченням.

Зазначає, що ОСОБА_5 має місце реєстрації та родину в м. Києві. Там у нього проживає його рідний син ОСОБА_9 , який має власне житло та згодний взяти до себе на утримання батька похилого віку, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та наміру переховуватись не має.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку апелянта, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, так як слідством вже було проведені всі огляди, обшуки та вилучені речі. Просить врахувати, що ОСОБА_5 сам повідомив поліцію про місце знаходження гільзи, проте працівники поліції на момент розгляду клопотання її не відшукали.

Також захисник зазначає, що незаконно впливати на потерпілу та свідків підозрюваний не має наміру. Свідки вже допитані та були попереджені про кримінальну відповідальність. Вважає побоювання потерпілої ОСОБА_8 за своє життя, висловлені нею в заяві, не мають підґрунтя та нічим не підтверджені.

На думку апелянта, прокурор не навів переконливих доводів щодо неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

16 жовтня 2020 року приблизно о 10 год, в квартирі АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 раптово виник умисел на протиправне заподіяння смерті останній. Реалізуючи свій намір, направлений на незаконне позбавлення життя ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_5 діючи умисно, використовуючи спеціальний пристрій для відстрілу гумовими кулями несмертельної дії ПМТ номер НОМЕР_1 , який знаходився у його руках, і бажаючи настання смерті останньої, здійснив один постріл в ділянку голови ОСОБА_8 . В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій спричинені тілесні ушкодження, у вигляді осколкового вдавленого перелому луски правої скроневої кістки, субдурального крововиливу в правій скроневій області, контузійних осередків 2 та 3 типу у скроневій долі правої півкулі мозку, набряку речовини правої півкулі головного мозку.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення умисного вбивства ОСОБА_8 до кінця, але смерть останньої не настала з причин, які не залежали від його волі.

16.10.2020 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.10.2020 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 14.12.2020. 11.12.2020 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва у відношенні ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою 10.01.2021.

Слідчий СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за погодженням із прокурором,в звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що на даний час заявлені раніше ризики не зменшились. Крім того, існує ризик перешкоджання підозрюваним іншим чином кримінальному провадженню. Зазначив, що досудове розслідування неможливо закінчити через необхідність виконання низки процесуальних та слідчих дій, а саме: провести судово-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_5 та отримати висновок судово-психіатричної експертизи; з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, прийняти необхідні процесуальні рішення та вчинити необхідні процесуальні дії; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 статті 177 КПК України. Хід досудового розслідування потребує проведення подальших слідчих дій, у зв`язку з чим 05.01.2021 ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до 5-ти місяців (до 16.03.2021). Приймаючи рішення про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя також прийняв до уваги відомості про особу підозрюваного, які є у цілому позитивними - що він є пенсіонером, раніше не судимий, має хронічні захворювання та є особою похилого віку. Однак вважав, що ці дані не зменшують наявності встановлених ризиків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке 16.10.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497.

16.10.2020 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджується наступними доказами: рапортом командира взводу УПП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 16.10.2020; протоколами огляду місця події від 16.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.10.2020; протоколом огляду предмета від 19.10.2020 (аудіозапис розмови); рапортом старшого о/у СКП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 16.10.2020; додатковим допитом потерпілої ОСОБА_8 від 07.12.2020.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Отже, з огляду на наявні матеріали кримінального провадження, є достатні підстави вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Тому наведені апелянтами доводи в цій частині не є слушними.

Посилання апелянта на невручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру не відповідають дійсності, оскільки підозра ОСОБА_5 вручена 17.10.2020 у присутності захисника.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, що свідчить про можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те, що на теперішній час не встановлено місцезнаходження відстріляної гільзи. Також є ризики, що підозрюваний може впливати на свідків, а інші запобіжні заходи не забезпечать безпеку потерпілої, яка висловила побоювання за власне життя у разі перебування ОСОБА_5 на волі.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що встановлені та доведені під час судового розгляду ризики на даний час не зменшилися. Хоча ОСОБА_5 є пенсіонером, раніше не судимий, має хронічні захворювання, але ці дані про особу підозрюваного не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, про що просять апелянти, з огляду на ступінь тяжкості злочину, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та наявності встановлених судом ризиків.

Окрім того, як встановлено слідчим суддею, для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_6 , що слідчим суддею не була розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможною, оскільки слідчий суддя достатньо мотивував необхідність застосування виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Щодо доводів захисника про те, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я і через утримання в СІЗО його стан погіршується та він потребує лікування, суд вважає, що ці доводи захисника є неприйнятними, з огляду на функціонування у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» медичної частини, що забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Окрім того, згідно довідки філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській області, підозрюваний лікування за межами СІЗО не потребує, та може утримуватися в умовах СІЗО. Відсутні дані про те, що підозрюваний потребує медичної допомоги, яку неможливо надати в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Окрім того, вимога захисника про обрання підозрюваному ОСОБА_5 мінімального розміру застави, у разі продовження строку тримання під вартою, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За такого, слідчий суддя вірно не визначив підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.

З огляду на наведене, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 березня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3