Справа № 307/1778/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/457/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчого), погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (далі - прокурор), про застосування щодопідозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, у порядку ст. 89 КК України не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 43 дні, а саме до 29 серпня 2020 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 липня 2020 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 28 червня 2020 року приблизно о 22 й годині ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи у групі осіб, разом із ОСОБА_10 , умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що призвело до настання смерті потерпілого. У вищевказаний час ОСОБА_5 , їхав в автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 й у якому з ними також перебували ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, а також ОСОБА_12 , який знаходився на задньому сидінні. Під час знаходження автомобіля по вул. Матросова, у с. Тячівка Тячівського району, між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та покійним ОСОБА_11 , виникла сварка. Під час знаходження транспортного засобу біля складських приміщень у вказаному населеному пункті ОСОБА_10 , зупинивши автомобіль, вийшов із нього разом із ОСОБА_11 . Знаходячись на вулиці ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаком у ділянку голови, після чого обидва знову сіли до салону автомобіля та продовжили рух у напрямку с. Тячівка. Під час знаходження в автомобілі між ними продовжувалась сварка. Знаходячись біля приміщення магазину «КОСБУД» у с. Тячівка, вул. Центральна, 2 «А», автомобіль з`їхав із центральної дороги на асфальтно-бетонну площадку, що в тупику вулиці, де ОСОБА_10 , продовжуючи протиправні дії, вийшовши з автомобіля, знову почав наносити потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження від яких потерпілий упав на землю. У цей момент з автомобіля також вийшов ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого, присів йому на груди та почав наносити удари руками в область голови, від яких останній втратив свідомість. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_5 помістили ОСОБА_11 до багажника автомобіля, і домовились про те, що в разі чого, повідомлять батьків потерпілого, що нібито підібрали непритомного ОСОБА_11 на узбіччі дороги. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відвезли потерпілого до дворогосподарства за місцем його проживання в АДРЕСА_2 . Проїжджаючи по вулиці спочатку проїхали будинок потерпілого з метою, щоб переконатися, що їх ніхто не помітить, однак як тільки зупинились і залишали непритомного ОСОБА_11 біля вхідних воріт у АДРЕСА_2 , до них підійшли батьки потерпілого - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Під час розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повідомили батькам наперед домовлену вищевказану версію подій. Після цього, приблизно о 23 год. 30 хв. непритомного потерпілого ОСОБА_11 було госпіталізовано до Тячівської районної лікарні, де 29 червня 2020 року приблизно о 10 годині від отриманих тілесних настала його смерть. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, що 17 липня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами огляду місця події, показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинене, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у тому числі залишити місце постійного проживання, а також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, оскільки такі являються його односельцями і свідками могли бути інші особи, які проживають неподалік від місця події. З огляду на вищенаведене, слідчий вважав, що наведені вище ризики та обставини є реальними, триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім обставин, зазначених у ст. 184 КПК України, містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості злочину, а також визнав доведеним прокурором, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому, з огляду на положення ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", визнав за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування, до 29 серпня 2020 року, строком на 43 дні. В ухвалі також вказується на те, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив смерть людини, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, не визначив йому розмір застави .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, незаконно залучив до участі у його розгляді потерпілих та їх представників. Стверджує, що прокурор під час розгляду клопотання не довів належними, достатніми та достовірними доказами існування будь-яких ризиків і необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому судове рішення вважає незаконним і невмотивованим. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор повідомлений належним чином і подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами огляду місця події, показами потерпілих, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 17.07.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинене ОСОБА_5 діяння, яке підпадає під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів дійшла висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років), підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку таким фактам, що: ОСОБА_5 у порядку ст. 89 КК України є не судимою особою, однак раніше притягувався до кримінального відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, а навпаки, вчинив нове, тяжке, умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, не має постійного місця роботи та соціально-сталих зв`язків за місцем проживання.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що прокурор під час розгляду клопотання не довів належними, достатніми та достовірними доказами існування будь-яких ризиків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є незаконним і невмотивованим, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого чи застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 були поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілого й призвели до настання смерті.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому, апеляційним судом не встановлено будь-яких фактів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 унеможливлює утримання його під вартою.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме з 16 год. 30 хв. 17.07.2020 до 16 год. 30 хв. 29.08.2020, у межах строку досудового розслідування.
Окрім цього, колегія суддів бере до уваги таке : 25.09.2020 у кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт і такий направлено на розгляд до Тячівського районного суду, що ухвалою головуючого судді цього суду від 28.09.2020 щодо ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.11.2020, а також зазначає, що розгляд судового провадження неодноразово 30.07., 17.08., 09.09. та 23.09.2020, відкладався у зв`язку з неявкою учасників провадження прокурора, адвоката та недоставкою підозрюваного.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 серпня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :