Справа № 308/3012/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання власника майна гр. Угорщини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000349 від 17.03.2020 р., -

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання власника майна гр. Угорщини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про скасування арешту майна, в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні № 0000349 від 17.03.2020р. за ст. 198 КК України , а саме на причеп марки «BERGER», з державним номерним знаком Угорщини НОМЕР_1 та ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 » та технічний документ до вказаного транспортного засобу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером НОМЕР_3 .
Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду накладено арешт на причеп марки «BERGER», з державним номерним знаком Угорщини НОМЕР_1 та ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 » та технічний документ до вказаного транспортного засобу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером НОМЕР_3 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000349 від 17.03.2020р. за ст. 198 КК України.
Вказує на те, що ним було встановлено, що вищевказаний причеп з обліків Генерального секретаріату Інтерполу було знято, оскільки його було введено помилково.
За таких обставин , просить скасувати арешт накладений на причеп марки «BERGER», з державним номерним знаком Угорщини НОМЕР_1 та технічний документ до вказаного транспортного засобу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером НОМЕР_3 .
В судове засідання гр. Угорщини ОСОБА_3 не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Із змісту клопотання вбачається, що просив розгляд клопотання проводити без його участі, клопотання підтримує.
Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не зявився.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено з КП « Д3» , ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2020 року у справі № 308/3012/20 задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000349 слідчого СВ Ужгородського районного відділення Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000349 від 17.03.2020 р. та постановлено накласти арешт на майно вилучене 19.03.2020 року під час проведення огляду місця події, а саме на:
- причеп марки «BERGER», з державним номерним знаком Угорщини НОМЕР_1 та ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 » та технічний документ до вказаного транспортного засобу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером НОМЕР_3 , шляхом заборони розпорядження та користування.
Метою накладення арешту на це майно,слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Власник майна та володілець майна не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2020 року у справі № 308/3012/20 , причеп марки «BERGER», з державним номерним знаком Угорщини НОМЕР_1 та ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 » належить підприємству «TERE-SPEED BT» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження,що застосовується з метою досягнення його дієвості.
Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174КПК України.
Згідно з ч. 1 ст.174КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею-це не обґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, погодився з доводами слідчого, задовольнивши його.
Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.
Заявником зазначено в клопотанні про те, що причеп на який було накладено арешт з обліків Генерального секретаріату Інтерполу було знято, оскільки його було введено помилково, однак до матеріалів клопотання про скасування арешту заявник не додав доказів зазначеного.
Також, заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, не долучено доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність.
Також заявником не додано до матеріалів клопотання та не доведено в судовому засіданні тих обставин, що мета накладення арешту на даний час досягнута, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який накладено було обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.
Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Таким чином, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання гр. Угорщини ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання гр. Угорщини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000349 від 17.03.2020 р. - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1