Провадження №: 1-о/752/8/20
У Х В А Л А

10 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-
встановив:
до Голосіївського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим.
У своїй заяві ОСОБА_2 крім іншого, просить скасувати вирок від 26.01.2001 р. Апеляційного суду АР Крим, яким він був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 93, п. «а» КК України (у редакції 1960) та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі та прийняти рішення, яким визнати відбуте ним покарання достатнім та звільнити його із під варти.
Дослідивши заяву із доданими до неї матеріалами суд встановив, що вона подана із порушенням строку встановленого ст. 461 КПК України та не відповідає вимогам встановленим ст. 462 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву по перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до п.п. 4, 5 та 5-2 ч. 2 ст. 462 КПК України: у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, та зміст вимог особи, яка подає до суду; клопотання про поновлення строку подання заяви.
Цих вимог ОСОБА_2 дотримано не було.
Зокрема, не зазначено, які саме обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та ОСОБА_2 під час судового розгляду.
ОСОБА_2 вважає вирок від 26.10.2001 р. Апеляційного суду АР Крим незаконним та таким, що підлягає відміні, оскільки заснований на недопустимим доказах, зібраних із застосуванням фізичного та морально-психологічного тиску, практики первинної кваліфікації злочину як менш тяжкого (за ст. 94 КК України у ред. 1960 р.) із метою позбавлення права на захист та фальсифікацію доказів, подальшої перекваліфікації на більш тяжке (ст. 93 п «а» КК України в ред. 1960 р.) із частковим виконанням вимог закону по обов`язкову участь захисника у всіх слідчих діях із порушенням його права на захист та права не давати свідчень проти себе.
Допустимість доказів та застосування фізичного та морально-психологічного тиску перевірялась Апеляційним судом Автономної Республіки Крим.
Зокрема, Апеляційний суд Автономної Республіки Крим допитавши ряд співробітників Київського РУГУ м. Сімферополя, начальника Ізолятору тимчасового тримання прийшов до висновку, що ОСОБА_3 на попередньому слідстві давав первинні покази добровільно, без застосування недозволених методів ведення розслідування. У судовому засіданні підсудний вказав на те, що явку з повинною він писав власноруч, обставини, викладені у ній він сам вигадав. Аналізуючи покази ОСОБА_3 на попередньому слідстві, суд знайшов їх достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю досліджених та перевірених судом доказів.
В подальшому Верховним Судом України 28.02.2002 р. у задоволенні касаційних скарг: захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , який просив скасувати вирок суду, а справу повернути на додаткове розслідування, з мотивів того, що його підзахисний не визнав своєї вини і у справі відсутні докази, що свідчать про винність його підзахисного у скоєнні корисного вбивства, та засудженого ОСОБА_5 , який просив касаційну інстанцію скасувати постановлений від нього вирок, а справу направити на додаткове розслідування із мотивів того, що він не здійснював вбивство ОСОБА_6 , а показання в ході попереднього розслідування давав під тиском та з порушенням норм КПК було відмовлено.
Отже, суд приходить до висновку, що підставою для звернення ОСОБА_5 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами у 2020 році стали події та обставини, які фактично мали місце у 2001-2002 роках, при проведенні досудового розслідування конкретної кримінальної справи та ухвалення судом вироку у цій кримінальній справі, які по-перше не є нововиявленими у розумінні п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки вони були відомі суду та ОСОБА_2 під час судового розгляду та ухвалення судового рішення, та по-друге жодних доказів на підтвердження того, що мали місце: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок (п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України), які б міг суд визнати нововиявленими обставинами суду не надано.
Таким чином, заява ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2001 р. подана із порушенням строку встановленого для звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, без відповідного мотивованого клопотання про поважність причини порушення цього строку, не містить обставин, що могли вплинути на судове рішення але не були відомі суду та ОСОБА_2 який звертається із заявою, під час судового розгляду, не містить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Згідно ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовується правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Таким чином, заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху із наданням йому часу у відповідності до ч. 1 ст. 429 КПК України для усунення недоліків десять днів з дня отримання ним ухвали.
постановив:
заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку від 26.10.2001 р. Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за нововиявленими обставинами залишити без руху, надавши час для усунення недоліків заяви десять днів з дня отримання ухвали ОСОБА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1