02.11.2020 Провадження № 1-в/331/98/2020
Єдиний унікальний номер 331/3122/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі клопотання засудженого про розстрочку виплати штрафу за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про розстрочку виплати суми штрафу, що залишилась не сплаченою, за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. В обґрунтування клопотання засудженим зазначено, що наразі він втратив постійне місце роботи, офіційно не працевлаштований, стабільного доходу, відповідно, не має. Разом з цим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що на території України введений карантин, що значно ускладнило ситуацію зі сплатою штрафу, просив розстрочити йому виплату несплаченої суми штрафу ще на один рік.
В судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, не прибув.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання також не прибув, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що проти його задоволення заперечує .

Неявка зазначених осіб, відповідно до положень ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

У судовому засіданні встановлено, що 12.03.2018 року вироком Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, та призначено покарання у вигляді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

22 листопада 2018 року згідно постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вирок Апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 1-кп/331/305/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, засудженому двічі надавалась розстрочка призначеної суми штрафу, про що свідчать відповідні ухвали суду.

Так, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року засудженому ОСОБА_3 було розстрочено сплату суми штрафу на шість місяців та, відповідно, визначено суму, яку ОСОБА_3 мав сплачувати щомісячно, в розмірі 2835 гривень.

У відповідності до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2020 року ОСОБА_3 невиплачену суму штрафу, що на момент постановлення судового рішення становила 15027 гривень, розстрочено ще на шість місяців із встановленням сум місячних платежів у розмірах: 2000 гривень, 3000 гривень та 3027 гривень у перший-третій, четвертий-п`ятий та шостий місяці відповідно. При цьому, встановлено граничний термін сплати повної суми штрафу до 01.09.2020 року.

Станом на 02.11.2020 року засуджений ОСОБА_3 сплатив частину штрафу, яка складає 3973,64 гривень, що підтверджене відповідними копіями квитанцій.

Крім того, суддя зауважує на тому, що з моменту повторної розстрочки штрафу з 19.02.2020 року засудженим був внесений лише один платіж на суму 2000 гривень, тобто ОСОБА_3 було порушено встановлений судом графік платежів.

Дослідивши доводи, викладені у клопотанні, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 не є обґрунтованим, не містить переконливих доказів неможливості сплати засудженим штрафу, оскільки жодного офіційного документу щодо відсутності у нього місця роботи, перебування у центрі зайнятості, наявності на його утриманні неповнолітніх дітей або інші тяжкі життєві обставини, які б унеможливлювали виконання призначеного судом покарання на протязі двох років після прийняття остаточного судового рішення засудженим не надано.

Таким чином, беручи до уваги відсутність доказів щодо неможливості виконання вироку суду з поважних причин, а також факт надання засудженому можливості сплатити штраф із розстроченням платежів, неодноразового порушення ОСОБА_3 встановленого графіку внесення відповідних платежів, доходжу висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про розстрочку виплати штрафу відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1