справа № 489/257/18
провадження №1-кп/489/87/21
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу.

25 січня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевська Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який відповідно спливає 01.02.2021, так як ризики, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду не зменшилися і не змінилися.
На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи та не зв`язаний міцними соціальними зв`язками, місцем проживання і роботи та після вчинення злочину покинув тимчасове місце проживання.
Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора заперечувала через недоведеність прокурором заявлених ризиків та можливості застосувати більш м`якого запобіжного заходу, а також неодноразове відкладення судового засідання через неявку потерпілого та свідка, ухвала суду про примусове доставлення кого в судове засідання фактично працівниками поліції не виконана, що впливає на розумні строки розгляду кримінального провадження. У зв`язку з цим захист просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки до затримання обвинувачений мав постійне місце роботи в м.Миколаєві, а також місце постійного проживання в АДРЕСА_2 , де мешкає його цивільна дружина.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи та постійного джерела доходів, також не має постійного місця проживання і міцних соціальних зв`язків, що доводить наявність вказаних ризиків.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку. Крім того, судом не досліджено усіх доказів, зокрема не допитано потерпілого та свідка, на допиті яких наполягає прокурор.
Доводи захисту про наявність в обвинуваченого постійного місця роботи та постійного проживання суд до уваги не приймає, оскільки суду не надано доказів офіційного працевлаштування обвинуваченого, а також реєстрації проживання останнього за адресою його цивільної дружини відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Враховуючи наведе, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 25 березня 2021 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1