Справа № 748/2553/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/726/20
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. На підставі статті 76 КК України покладено на засудженого обов`язки.

15 липня 2020 року з Чернігівського районного сектору філії Державної установи Центр пробації в Чернігівській області до суду надійшло подання про приведення вказаного вироку у відповідність до вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому, з урахуванням положень ч.3 ст.74 КПК України, оскільки з набранням 01 липня 2020 року чинності вказаним законом внесені зміни у ч.1 ст.185 КК України.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні подання про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 у відповідність до вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що приведення вироку у відповідність до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року в частині призначеного покарання можливе виключно за поданням органу, який таке покарання виконує та за умови фактичного відбування засудженим призначеного йому покарання, а ОСОБА_8 фактично не відбуває призначене йому покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року, оскільки з підстав застосування судом ст.75 КК України він звільнений від відбування вказаного покарання з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Крім того, покарання за вказаним вироком було призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в межах санкції встановленої ч. 3 ст. 185 КК України, покарання за якою поглинуло покарання призначене за ч. 1 ст. 185 КК України. А тому дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 74 КК України підстав для зниження призначеного засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.09.2020 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання Чернігівського районного сектору філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області про приведення у відповідність до нових вимог законодавства вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.11.2019 року відносно ОСОБА_8 , вирок привести у відповідність до вимог ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року. ОСОБА_8 вважати засудженим:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалі суд вказав на необхідність реального відбуття покарання засудженим як на підставу приведення вироку у відповідність до нових вимог законодавства, проте таке твердження суперечить змісту ч. 3 ст. 74 КК України, яка не містить імперативної вимоги реального відбування засудженим призначеної міри покарання. Звертає увагу, що приведенню у відповідність до нових вимог закону підлягають як вироки, якими засудженим призначено реальну міру покарання, так і вироки, якими засуджених звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2,3 статті 74 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Із змісту рішення суду вбачається, що суд вказав на необхідність реального відбуття покарання засудженим як на підставу приведення вироку у відповідність до нових вимог законодавства, проте таке твердження суперечить точному змісту положень ч. 3 ст. 74 КК України, яка не містить імперативної вимоги реального відбування засудженим призначеної міри покарання. За змістом ч.1 ст 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, поняття «осіб, які вчинили діяння» є більш широким ніж поняття «осіб, які відбувають покарання», на яке послався місцевий суд у своєму рішенні..

З огляду на таке, приведенню у відповідність до нових вимог закону підлягають як вироки, якими засудженим призначено реальну міру покарання, так і вироки, якими засуджених звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, який відмовляючи в задоволенні подання, не обґрунтовано дійшов висновку щодо неможливості застосування відносно засудженого ОСОБА_8 положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а також положення ч. 3 ст. 74 КК України.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала, на думку суду апеляційної інстанції, є незаконною, необґрунтованою та належним чином не вмотивованою, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд не навів достатньо переконливих правових підстав щодо неможливості застосування до ОСОБА_8 вимог Закону № 2617-VІІІ, так як вони спростовані вказаними нормами закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Вказане порушення є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419, 537,539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року про відмову у задоволенні подання Чернігівського районного сектору філії Державної установи Центр пробації в Чернігівській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 у відповідність до вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Задовольнити подання Чернігівського районного сектору філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області про приведення у відповідність до нових вимог законодавства вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.11.2019 року відносно ОСОБА_8 , вирок привести у відповідність до вимог ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - до 1 року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4