КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року,відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Мангуш Донецької області, є громадянином України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою КреметіОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного Кремети ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 23 листопада 2020року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до кабінету слідчого за його вимогою та до процесуального керівника за його вимогою, або суду;

- здати на зберігання слідчому в провадженні якого перебуває справа паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі вказав, що прокурором не надано суду достатньо доказів на підтвердження того, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню чи впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Навпаки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 раніше не судимий, є переселенцем, має постійне місце проживання у м. Вишгороді, відсутні докази того, що він за період з дати скоєння кримінального правопорушення до цього часу ухилявся від явки до слідчого, здійснював вплив на свідків чи якимось чином перешкоджав кримінальному провадженню. З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про недостатність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Як вказує прокурор, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних дій, що виразились у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіяні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і сторона обвинувачення в судовому засіданні довела обґрунтованість даної підозри.

Також, як зазначає апелянт, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На ту обставину, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Усвідомлюючи невідворотність покарання ОСОБА_6 може переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Крім того, зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 значиться у місті Єнакієво в Донецькій обл., яке відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07 лютого 2019 року являється тимчасово окупованою територією України, що надає змогу ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.
Також підозрюваний може впливати на свідків, шляхом погрози, фізичного та психологічного тиску схиляти останніх до дачі неправдивих показань, зміни своїх попередніх свідчень, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній ніде офіційно не працює. Враховуючи характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , можна стверджувати, що у останнього деформовано розуміння моралі, цінності людського життя, що може стати підставою для вчинення у подальшому злочинів проти життя та здоров`я пересічних громадян України.
Крім того, підозрюваний, перебуваючи на волі, може знищити, сховати речові докази, які мають значення для досудового розслідування, що негативно вплине на подальший хід досудового розслідування.

На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи, застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 , призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на розслідування кримінального провадження, знищення речових доказів, які мають значення для досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0008899, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
23 вересня 2020 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
23 вересня 2020 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 23 листопада 2020 року включно,з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України, та прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не спростовують можливості запобігання їм шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Твердження сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджені жодними доказами, та не можуть бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це просить прокурор.
Ті обставини, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 значиться у Донецькій області, що нібито надасть змогу ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду, є припущенням, яке не підтверджене достатніми доказами.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , встановлених на даний час фактичних обставин його вчинення, характеризуючих даних про особу підозрюваного, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештупідозрюваному ОСОБА_6 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року, якоювідмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 23 листопада 2020 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргузаступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5345/2020
Єдиний унікальний номер 756/11820/20
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1