ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1893/20 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 645/5223/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001708 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001708 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001708 від 04.09.2020 про накладення арешту на вилучений під час огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259/1, автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до інформації АМТ (МВС) належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -скасувати; постановити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання задовольнити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції від 21.09.2020 є необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які надавались суду в якості доказів та у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
При цьому, зазначав, що згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Враховуючи те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що до вчинення вказаного злочину причетна особа, яка користується автомобілем марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до інформації АМТ (МВС) належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та місцезнаходження вказаної особи на даний момент не відоме у зв`язку з тим, що дана особа переховується від органу досудового розслідування, є необхідність у арешті вказаного автомобіля з метою його збереження в якості речового доказу, що сприятиме подальшому встановленню особи, що вчинила злочин. Крім цього, встановлено, що зазначена невстановлена особа після вчинення злочину намагалася з місця вчинення злочину зникнути на автомобілі марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , але з причин, які не залежали від її волі залишила автомобіль біля місця вчинення злочину, при цьому забравши з нього документи та ключі.
Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вважав, що у клопотанні слідчого відсутнє належне правове обґрунтування, що майно, на яке слід накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Також слідчим не доведено, який саме причинно-наслідковий зв`язок між необхідністю накладення арешту на зазначений автомобіль з проведенням досудового розслідування в рамках кримінального провадження за частиною 2 статті 345 КК України. Також з матеріалів клопотання вбачається, що жодній причетній особі у вчиненні даного кримінального правопорушення підозру не вручено. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час огляду місця події майно, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріали провадження не містять, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається прокурор.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.
З матеріалів судового провадження вбачається, що Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001708 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Колегія суддів, враховуючи вищенаведені норми кримінального процесуального закону приходить до висновку, що слідчим на даний час не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, та те, що автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтовану відмову слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001708 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави апеляційному суду прийти до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора висновків суду не спростовують, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: