У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

21 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 03.04.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дубіївка Черкаського району Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор, відповідно до ст. 331 КПК України, заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, прокурор вказує, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, чинити тиск на потерпілого, свідків та експерта, які не допитані в суді, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зауважив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з тих підстав, що реальні ризики вчинення обвинуваченою дій, які зазначає прокурор, не доведені. Просили суд змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який особисте зобов`язання. При цьому, захисник зауважила, що обвинувачена є студенткою медичної академії, навчається на денній формі навчання, а також наголосила на тому, що ОСОБА_7 жодного разу не допустила неявки у судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили суд його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає необхідним зазначити наступне:

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у частині другій ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011від 11 жовтня 2011 року).
Так, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення - злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченої, її зв`язки з суспільством.
Судом установлено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2020 року та продовжено ухвалами Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2020 року та 18 листопада 2020 року, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Разом із цим, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

Суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд зважає також на те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_7 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченій, за умови доведеності її вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний вплив на потерпілого та свідків, які на сьогодні не допитані судом.

Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченої від суду.

На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченої від правосуддя, суд надає оцінку особі обвинуваченої, яка тяжкими захворюваннями не страждає; є неодруженою; на утриманні неповнолітніх дітей не має; а також поведінку обвинуваченої на досудовому розслідуванні, зокрема, її неявку на виклики слідчого без поважних причин.
У зв`язку з вказаними обставинами можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду.

Водночас, наявність у обвинуваченої постійного місця проживання не гарантує усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а обмеження залишати її місце проживання у нічний час доби не перешкоджає навчанню ОСОБА_7 , оскільки надає можливість останній вільно пересуватися у денний час.

Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину) та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Доводи обвинуваченої та її захисника щодо заперечення проти продовження строку дії міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

За вказаних обставин, враховуючи, що судове провадження у даній справі Черкаським районним судом Черкаської області не закінчено, учасники провадження та свідки не допитані, не досліджені інші докази у справі, беручи до уваги необхідність виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, з метою запобігти спробам переховування від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який особисте зобов`язання слід відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відтак, суд дійшов висновку, що підстав для зміни чи скасування міри обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу немає, а тому обвинуваченій слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишити попередній домашній арешт у нічний час доби та продовжити його дію на шістдесят днів, тобто з 21 грудня 2020 року до 19 лютого 2021 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., на період дії ухвали, а саме до 19 лютого 2021 року включно, без дозволу суду;

- з`являтися на виклики до Черкаського районного суду Черкаської області за першою вимогою у встановлений ним час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні за винятком їх участі в суді.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження, направити для виконання Черкаському районному відділенню поліції Черкаського районного відділу поліції ГУНП України в Черкаській області, а також прокурору Черкаської місцевої прокуратури для контролю.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів з дня її проголошення та до 19 лютого 2021 року, включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені діючим законодавством.

Суддя: ОСОБА_1