Справа № 441/971/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/957/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000066 від 16.01.2013 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України,
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ,

на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваною ухвалою підготовчого судового засідання продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 15 жовтня 2020 року включно.

Ухвала мотивована тим, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, а ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися. Отже, інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить в повній мірі належну поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою, захисник обвинуваченого оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням вимог процесуального законодавства, а саме положень ч.3 ст.315 КПК України, згідно з якими на стадії підготовчого провадження суд вправі обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а не продовжити строк дії раніше обраного заходу. Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь підтверджується незаконно отриманими стороною обвинувачення доказами, які покладено, також, в основу клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою. На момент розгляду клопотання відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про наявність ризиків, які б давали підстави вважати, що обвинувачений при обранні йому більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не виконуватиме своїх процесуальних обов`язків, а наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не доведена. Обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину само по собі не може свідчити, що він буде уникати кримінального переслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, доводи сторони захисту та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

До Городоцького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до ЄРДР 16 січня 2013 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 31.01.2020 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який 23.03.2020 року та 14.05.2020 року було продовжено до 25.06.2020 року включно. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 25.06.2020 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23.08.2020 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 15 жовтня 2020 року включно.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною третьою цієї статті Кодексу передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено в частині третій статті 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При розгляді клопотання судом враховані передбачені ст.ст.178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст.194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даного клопотання суд вірно встановив, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать що ризики, котрі стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти цим ризикам.

Також в ході апеляційного розгляду встановлено, що по справі проведено підготовче засідання, учасники справи свої позиції по суті справи не викладали, тому і надалі існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, потерпілих, а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації не проживає, не має постійного місця проживання та місця роботи, не має осіб на утриманні, не одружений, його майновий стан та відсутність міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, суд першої інстанції вірно зазначив, що наведені обставини у своїй сукупності підтверджують такий ризик, як переховування від органів досудового розслідування та суду. Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений живе з батьками наявність вказаного ризику не зменшують. Крім того, характер та обставини вчиненого злочину, який спричинив загибель людини, свідчать про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, то такі, на думку колегії суддів, під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не з`ясовуються, а підлягають перевірці в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційний суд не бере до уваги покликання апелянта на те, що суд не вправі продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу, оскільки такі є безпідставними та не ґрунтуються на нормах закону.

З огляду на те, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, спричинило загибель людини, судом, враховуючи положення пункту 2 частини четвертої статті 183 КПК України, обґрунтовано не визначено розмір застави у кримінальному провадженні, а доводи апеляційної скарги не містять жодних мотивів із цього питання.

Тому, на думку колегії суддів, суд, приймаючи оскаржуване рішення, вірно врахував наявність обставин, визначених положеннями КПК України, що дало йому підстави для висновку про виправданість подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала є обґрунтована та законна. Підстави для її скасування відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4