СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1656/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000636 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебськ Республіки Білорусь, громадянина Білорусі, освіта вища, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6

встановив:
згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 15.09.2020 приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи у вагоні електропотягу між станціями метро «Житомирська» - «Академмістечко» КП Київський метрополітен у м. Києві побачив ОСОБА_6 , який на лівій руці тримав сумку, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ОСОБА_3 15.06.2020 приблизно о 20 год. 50 хв., знаходячись у вагоні електропотягу між станціями метро «Житомирська» - «Академмістечко» КП Київський метрополітен у м. Києві умисно з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, підбіг до ОСОБА_6 та вихопив з рук останнього сумку, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 220 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 220 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 07.10.2020, яка укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного злочину, розміру шкоди, завданої злочином, а саме: матеріальної шкоди у розмірі 220 грн. те, що шкоду відшкодовано у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, а також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до положень ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 підтвердили, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечували щодо затвердження угоди про примирення, вказуючи, що угода складена у відповідності до вимог КПК України. Виклад фактичних обставин, викладених в угоді, відповідає фактичним обставинам, зазначеним в обвинувальному акті. Покарання сторонами узгоджено в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Також обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Зобов`язується у повному обсязі виконати обов`язки, взяті за угодою.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим ОСОБА_6 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також у судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 373, 374, 376, 468, 469, 471, 474-476 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 07 жовтня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1