Справа №766/9816/20
н/п 1-кс/766/5993/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

26 червня 2020 року слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.08.2020 року.

Обґрунтування клопотання:

СВ ХВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001843 від 08.06.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння умисних злочинів проти власності, 07.06.2020 року близько 18:30 год., знаходячись за адресою: м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Дивізії біля ЗОШ №56, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, відкрито, без застосування фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ривку з шиї потерпілої, відкрито викрав майно, що належить останній, а саме золоту ладанку, вартість якої згідно з висновком судово-товарозначої експертизи НДЕКЦ МВС України № 1279-МТ від 16.06.2020 становить 2100 гривні 00 копійок, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , матеріальні збитки на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Херсон, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не одружений та офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, зокрема: 25.04.2005 Суворовським районним судом м. Херсон за ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2, 263 ч.1, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 11.05.2010 Суворовським районним судом м. Херсон за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.02.2015 Суворовським районним судом м. Херсон за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 15.11.2017 умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 8 днів.

Факт скоєння ОСОБА_5 виявленого кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до інкримінованого йому злочину.

Так, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно керуватись правовими позиціями Європейського суду з прав людини, сформульованими ним у рішеннях.

Крім того, звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим враховано обставин, які зазначені в ст.178 КПК України, а саме: особу підозрюваного та його репутацію, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, мотив вчиненого злочину, відсутність коштів на проживання в останнього, слабкість його соціальних зв`язків, оскільки, останній не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, немає на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб.
Враховуючи вказане, останній на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та знову підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину, оскільки він ніде не працює, не має законного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що встановлює в його діях ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ризики відсутні. Підозрюваний добровільно з`являвся до слідчого на всі виклики, давав показання щодо всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Він не затримувався. Знаючи, про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, самостійно з`явився у судове засідання. Підозрюваний має постійне місце проживання, місце реєстрації.

Підозрюваний пояснив, що злочин вчинив через скрутне матеріальне становище, викликане карантином, оскільки до карантину він без офіційного оформлення трудового договору працював на будівництві плиточником, а з введенням карантину виконання будівельних робіт припинилося, коштів на прожиття не було. Жалкує про вчинене. Пояснив, що проживає з матір`ю 1939 року народження та братом-інвалідом. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням наступного.

18 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 07.06.2020 року; - свідченням потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_8 , 1965 р.н.; - протоколом огляду ювелірного виробу (ладанки);

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор у клопотанні щодо ризиків обмежився лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому прокурор не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні зазначені такі ризики 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду то прокурором не доведений вказаний ризик, так як підозрюваний не переховувався від слідства, відсутні відомості, що він вчиняв дії для свого переховування, ОСОБА_5 не затримувався органами поліції, добровільно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування йому запобіжного заходу, тоді як повідомлення про підозру вручено йому було 18.06.2020 року.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи.
З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).
Підозрюваний має місце реєстрації та місце постійного проживання. Він не має матеріальних ресурсів для переховування.

Підозрюваний проживає в сім`ї, яка складається з його матері та брата, що також є стримуючим фактором.

За вказаних обставин ризик переховування є вкрай мінімальним.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то вчинення кримінальних правопорушення підозрюваним не є системним, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є мінімальним, і слідчий суддя вважає, що вказаний ризик можливо забезпечити і застосуванням підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, який має постійне місце проживання, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю, раніше не судимий, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного й забезпечити наявний ризик.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись ч. п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 17 липня 2020року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 21:00 до 06:00 години;

- прибувати за першою вимогою до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України;

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 03 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1