cправа № 509/4529/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз подання Арцизького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення вироку у відповідність до законодавства відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки, із застосуванням ст. 76 КК України, -

встановив:
Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_5 визнаний винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнений з випробуванням та іспитовим строком на три роки із застосуванням ст. 76 КК України.

04 вересня 2020 року Арцизький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду з поданням, в якому просить привести вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно ОСОБА_5 .

Засуджений та його захисник-адвокат про місце та час розгляду подання двічі повідомлялися належним чином, але в судові засідання не з`явилися, враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, беручи до уваги, що відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 539 КПК України, зазначене подання розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду, неприбуття в судове засідання засудженого та його захисника-адвоката не перешкоджає проведенню судового розгляду подання, суд визнав за можливе розглянути подання уповноваженого органу з питань пробації про приведення вироку у відповідність до законодавства без явки засудженого та його захисника-адвоката.

В судовому засіданні представник персоналу органу пробації подання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор вважала подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши подання, заслухавши обґрунтування прокурора, пояснення представника персоналу органу пробації, дослідивши додані до подання матеріали, суд вважає, що подання уповноваженого органу з питань пробації не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та засуджений: за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено засудженому ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнений з випробуванням та іспитовим строком на один рік із застосуванням ст. 76 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі за текстом - Закон України № 2617-VIII).

Вищевказаним законом внесені зміни до ст. 309 КК України, внаслідок яких санкцією ч. 1 ст. 309 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі.

У поданні порушено питання приведення у відповідність до Закону України № 2617-VIII вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року.

Згідно Закону України № 2617-VIII, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

На момент же вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України та винесення судом вироку, діяв Закон України № 270-VI від 15 квітня 2008 року, яким за даний злочин передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України було призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Уповноважений орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що орган пробації, порушуючи у поданні питання про пом`якшення призначеного засудженому покарання, не наводить конкретних вимог щодо виду та міри покарання, яке у даному випадку фактично необхідно замінити покарання останньому, оскільки за правилами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.

Як зазначено в поданні та підтверджується доданим до подання копією вироку від 26 березня 2020 року засуджений ОСОБА_5 покарання не відбував, оскільки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 3 роки.

Ч. 2 ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Виходячи зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, суд фактично має замінити призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в новій санкції більш м`якого виду покарання.

Таким чином, з урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону України № 2617-VIII, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік за ч. 1 ст. 309 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути замінено лише на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначені судом.

З урахуванням змін, внесених Законом України № 2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 309 КК України пом`якшується вид покарання, проте з урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилюється строк покарання.

За таких обставин, максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідно Закону України № 2617-VIII, значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, а тому приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, у даному випадку, погіршує становище засудженого.

З врахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для приведення вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року у відповідність до законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим подання уповноваженого органу з питань пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
Відмовити Арцизькому районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в задоволенні подання про приведення вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до законодавства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1