Номер провадження:1-кп/521/1272/20
У Х В А Л А
21 жовтня 2020 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
за участі обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №0001912 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Учасники процесу під час підготовчого судового засідання не заперечували проти можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом, а суд самостійно не вбачає підстав, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Клопотань в порядку ст. 314-1 та ч.2 ст. 315 КПК України від сторін не надходило.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд за обвинувальним актом.

Крім того, прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим; неодноразове притягнення до кримінальної відповідності за злочини проти власності; обізнаність обвинуваченого про місце мешкання свідків та потерпілої; відсутність постійного місця роботи..

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_4 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Суд вважає за необхідне зазначити, що на даний час існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Ризик можливості скоєння іншого злочину підтверджується наявністю вироку щодо обвинуваченого у скоєні іншого корисливого злочину. При цьому суд приймає до уваги, що вказаний вирок ще не набрав чинності.

Вказані обставини, на думку суду, не є «загальними й абстрактними».

Таким чином, суд вбачає наявність чітких ознак того, що подальше перебування ОСОБА_4 під вартою вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є: запобігання спробам переховуватись від суду та запобігання ризику вчинення іншого злочину.

Підставою продовження строку дії запобіжного заходу є наявність обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Суд вважає, що в даному випадку ступень міцності соціальних зв`язків обвинуваченого не може бути запобіжником для запобігання встановленим ризикам, а відомості щодо неможливості перебування під вартою в зв`язку із станом здоров`я у суду відсутні.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Також, суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає, що застосування застави до ОСОБА_4 неможливе.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК Українив Малиновському районному суді м. Одеси у відкритому судовому засіданні на 14 годину 30.10.2020 року за участю сторін.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали становить 60 (тридцять днів) і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 21.10.2020 року. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 19.12.2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, щодо обрання запобіжного заходу, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1