Справа № 487/5944/20
Провадження № 1-кс/487/6344/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000763 від 28.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В клопотанні слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо до підозрюваного буде застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад, на тимчасово окупованих територіях). Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на заявника та свідків, в тому числі понятих з метою уникнення від відбуття покарання у випадку винесення судом обвинувального вироку. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень ОСОБА_7 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами правоохоронних органів, органів державної влади, місцевими жителями, м. Одеси та Одеської області, що дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, використовуючи свої зв`язки. На думку слідчого, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, підозрюваний ОСОБА_7 , який на теперішній час не відсторонений та не звільнений із займаної посади, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а саме: надалі вимагати та одержувати неправомірну вигоду від осіб шляхом використання службового становища.
Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримував та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частина 6 ст. 181 КПК вказує, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зазначених в п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК.
Встановлено, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 28.08.2020 за підозрою лісничого Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 та помічника лісничого вказаного лісництва ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та згідно ст. 1 цього ж Кодексу перебувають під охороною держави.
ОСОБА_7 відповідно до наказу директора Березівського ДЛГ ОСОБА_8 №56-к від 01.04.2002 призначений на посаду помічника лісничого Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство».
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою КМУ № 976 від 16.09.2009, керівник, головний лісничий, інженери відділу (сектору) всіх категорій, лісничий, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенствами, входять до складу державної лісової охорони.
Згідно з Приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Основними завданнями держлісоохорони є здійснення контролю за додержанням вимог лісового та мисливського законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, запобіганням злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливських тварин, організація та координація заходів з охорони державного мисливського фонду.
При реалізації зазначених вище повноважень, згідно з вимогами ст.19 Конституції України, як службова особа державної лісової охорони ОСОБА_7 зобов`язаний діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та іншими діючими нормативно-правовими актами, у тому числі й керівними документами Держлісагенства та Положенням «Про державну лісову охорону» щодо припинення, запобігання та не допущення лісопорушень.
ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді помічника лісничого Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство», всупереч посадовим обов`язкам та інтересам Державної агенції лісових ресурсів України, за попередньою змовою з лісничим Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 , спонукаємий жадобою до наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, вирішив використати свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за надання ОСОБА_9 без оформлення відповідних офіційних документів та дотримання передбачених законних процедур не облікованих лісоматеріалів твердої породи деревини об`ємом 19 кубічних метрів, які належать Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство», при наступних обставинах.
Так, 26 серпня 2020 року ОСОБА_9 , з метою придбання ділової деревини твердої породи загальною кількістю 30 кубічних метрів, необхідної для проведення ремонту у власному будинку, звернувся до лісничого Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_5 , переслідуючи мету отримання неправомірної вигоди для себе, з використанням наданого йому службового становища за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , висунув вимогу останньому, що реалізує деревину із розрахунку 2760 гривень за 1 кубічний метр, мотивуючи тим, що без надання йому обумовленої суми неправомірної вигоди отримати лісоматеріали твердої породи деревини у зазначеному лісництві буде неможливо.
У подальшому дату та час встановити наразі не представилось можливим, лісничий Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 вступив у змову зі своїм помічником ОСОБА_7 на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за реалізацію останньому ділової деревини.
Розуміючи незаконність вимог лісничого Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 , ОСОБА_9 при першій можливості 27.08.2020, з метою викриття та припинення злочинної діяльності останнього, звернувся до правоохоронних органів. Після чого дії, які ОСОБА_9 вчиняв за зазначеним фактом та за вказаними обставинами, здійснювалися під контролем правоохоронних органів.
Так, 08.09.2020 близько 13.00 год. ОСОБА_9 прибув до Андрієво-Іванівського лісництва за адресою: Одеська область, Миколаївський район, с. Ісаєве, вул. Дружби, 10, де під час розмови з ОСОБА_5 , визначившись із об`ємом першої партії необробленої деревини твердої породи, який буде придбаний, а саме: 5 кубічних метрів, на вимогу останнього, передав неправомірну вигоду - заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 7000 грн. у якості задатку.
Надалі, 05.10.2020 близько 14.00 год. ОСОБА_9 прибув у с. Ісаєве Миколаївського район Одеської області на території Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» до адміністративної будівлі, де передав лісничому ОСОБА_5 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди за 5 кубічних метрів деревини твердої породи у розмірі 6800 грн.
Після чого, ОСОБА_9 , домовившись із ОСОБА_5 із об`ємом наступної партії деревини, яка склала 10 кубічних метрів, передав останньому у якості задатку грошові кошти у розмірі 10000 грн., при цьому з приводу документів на перевезення 5 кубічних метрів деревини, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_10 звернутись до його помічника ОСОБА_7 , який також організує завантаження лісоматеріалів на транспортний засіб.
Після того, як було видано та завантажено без оформлення будь-яких відповідних документів та дотримання встановлених законом процедур, у транспортний засіб оговорених 5 кубічних метрів деревини, процесом якого керував помічник лісничого ОСОБА_7 , останній видав ОСОБА_9 товарно-транспортну накладну при перевезенні деревини автомобільним транспортним засобом від 05.10.2020, виписану на водія транспортного засобу - КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 , зазначивши вантажоодержувача ОСОБА_9 та дозволив відпуск 5 кубічних метрів деревини лісоматеріали круглі твердолистяних порід, класу якості С, загальною вартістю з урахуванням ПДВ 13795 грн. 85 коп.
У подальшому 23.10.2020 у період часу з 10.00 до 14.00 год. у с. Ісаєве Миколаївського район Одеської області на території Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» під час завантаження вантажно-транспортного засобу деревиною, процесом яким знов керував помічник лісничого ОСОБА_7 , останній запропонував ОСОБА_9 , окрім оговореної раніше з ОСОБА_5 кількості лісоматеріалів об`ємом 10 кубічних метри, завантажити ще 4 кубічних метри деревини твердої породи, за що зажадав 11000 грн.
Надалі, цього ж дня близько 14.30 год. після завершення завантаження транспортного засобу необлікованою деревиною твердої породи загальним об`ємом 14 кубічних метрів без наявності будь-якої необхідної документації та минаючи усі встановленні законні процедури, помічник лісничого
ОСОБА_7 отримав від заявника ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 11000 грн. за 4 кубічних метри, при цьому передав останньому товарно-транспортну накладну при перевезенні деревини автомобільним транспортним засобом від 23.10.2020, виписану на водія транспортного засобу - РЕНО, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , зазначивши вантажоодержувача ОСОБА_9 та дозволив відпуск 10 кубічних метрів деревини лісоматеріали круглі твердолистяних порід, класу якості С, загальною вартістю з урахуванням ПДВ 27591 грн. 70 коп.
Пізніше, у цей же день близько 15.00 год. ОСОБА_9 зустрівся із лісничим ОСОБА_5 та надав йому другу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди за 10 кубічних метрів - 17600 грн.
Таким чином, лісничий Андрієво-Іванівського лісництва ДП «Березівське лісове господарство» ОСОБА_5 та помічник лісничого вказаного лісництва вимагали та отримали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду на загальну суму 52 400 грн. за безперешкодний відпуск 19 кубічних метрів лісоматеріалів та не створення штучних перешкод у можливості їх придбання.
Відразу після отримання зазначених грошових коштів лісничого ОСОБА_5 та його помічника ОСОБА_7 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів за вимагання та отримання від ОСОБА_9 грошових коштів на загальну суму 52400 грн.
24.10.2020 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема: рапорт начальника Южного МРВ Управління СБУ в Одеській області від 27.08.2020 р., заява ОСОБА_9 від 28.08.2020 р., протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.08.2020р., від 09.09.2020 р., від 06.10.2020 р., протокол огляду та вручення грошових коштів від 08.09.2020 р. та від 05.10.2020 р., протокол огляду від 07.10.2020 р., протокол обшуку від 23.10.2020 р., постанови про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 24.10.2020 р., розписка ОСОБА_13 від 23.10.2020 р., постанови про проведення освідування особи від 22.10.2020 р., протокол освідування особи від 23.10.2020 р., постанова про проведення освідування особи від 23.10.2020 р., протоколи огляду предмету від 24.10.2020 р., заява ОСОБА_14 від 23.10.2020 р.. заява ОСОБА_15 від 23.10.2020 р., заява ОСОБА_16 від 23.10.2020 р., заява ОСОБА_17 від 23.10.2020 р., протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 23.10.2020 р., протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 23.10.2020р., протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 23.10.2020 р., повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 24.10.2020 р., повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 24.10.2020 р., що свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення покарання може переховуватися від органів розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, ОСОБА_7 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами правоохоронних органів, органів державної влади, місцевими жителями м. Одеси та Одеської області, що дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, використовуючи свої зв`язки.
Наявність ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні прокурором не доведено.
При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином України, має постійне місце проживання в Одеській області, має на утриманні п`ятьох дітей та дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, підозрюваний раніше не судимий, не ухилявся від правоохоронних органів, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено, за місцем роботи неодноразово був заохочений почесними грамотами та подяками.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
З огляду на наявність встановлених ризиків, враховуючи характеризуючи відомості про особу ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети запобіжного заходу. На думку суду, саме такий вид запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Обставини, на які в судовому засіданні посилався підозрюваний та захисник, як на підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на характер, вид та обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000763 від 28.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 24 грудня 2020 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. залишати місце постійно проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінального провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Попередити підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 02.11.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1