Провадження №1-кп/127/641/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 127, частиною першою статті 129, частиною другою статті 301 та частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 127, частиною першою статті 129, частиною другою статті 301 та частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 не виконує обов`язки, покладенні на нього судом у зв`язку із застосованим запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, зокрема неодноразово виїжджав за межі м. Вінниці, створював конфліктні ситуації з потерпілою та її матір`ю - свідком ОСОБА_9 .

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, при цьому повідомив суд, що покладені на нього судом обов`язки, він виконує у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вважає, що правові підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні, оскільки останнім не доведено підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що в ирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є відсильною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Стороною обвинувачення вимог кримінально-процесуального законодавства щодо вручення копії клопотання обвинуваченому дотримано не було. Разом з тим, суд враховує, що сторона захисту не заперечувала проти вирішення клопотання прокурора по суті, не погоджуючись при цьому з доводами клопотання. Крім того, зі змісту статті 350 КПК випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.
Вирішуючи питання щодо доцільності зміни обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Так, з матеріалів кримінального провадження випливає, що 17.09.2020 за результатом підготовчого судового засідання до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 години наступної доби та покладено обов`язки, передбачені пунктами 1-4 частини п`ятої статті 194 КПК. Ухвалою суду від 10.11.2020 строк дії зазначеного запобіжного заходу було продовжено на 60 днів.
Як на підставу для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу прокурор послався на ту обставину, що обвинувачений не виконує обов`язки, покладенні на нього судом у зв`язку із обраним запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту. Зокрема, прокурор в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово виїжджав за межі м. Вінниці, створював конфліктні ситуації з потерпілою та її матір`ю - свідком ОСОБА_9 . Разом з тим, будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження невиконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та порушення останнім обраного йому запобіжного заходу стороною обвинувачення надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що на даний час будь-які правові підстави для задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, а тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.
Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби на тримання під вартою відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: