15.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/7574/20
Провадження № 1-кс/205/1338/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга.
В обґрунтування скарги зазначено, що 06.08.2020 р. ОСОБА_4 подав заяву про кримінальні правопорушення до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Вказану заяву було направило до Новокодацького ВП Дніпровського відділу поліції. 28.09.2020 року ОСОБА_4 особисто отримав письмову відповідь в якій зазначено, що його заяву було зареєстровано ЖЕО № 27990 від 14.08.2020 р. поліцією Новокодацького району, її було розглянуто та проведено по ній перевірку. За підсумками перевірки поліція встановила відсутність даних про кримінальне правопорушення та не внесла відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР), а розглянула її в порядку Закону України «Про звернення громадян». Відповідь Новокодацького ВП Дніпровського відділу поліції містить тільки посилання на норми законів та Конституції без оцінки жодного факту на який заявник посилався. Ознайомившись зі змістом відповіді він вважає, що перевірки викладених у ньому фактів не здійснювалося, а направлений йому лист є поза процесуальною відпискою. В свою чергу, заявник вважає, що його заява стосувалася дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України щодо дій посадових осіб ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та приватного нотаріуса ОСОБА_5 , а також винесення завідомо неправосудного рішення (ст. 375 КК України) щодо дій судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 . Однак, жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства, не вчинялося. Посилаючись на зазначені в скарзі обставини заявник просить зобов`язати уповноважену особу внести до ЄРДР відповідні дані за його заявою та розпочати досудове розслідування за вказаним фактом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України та полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Законодавство не містить винятків щодо наявності у слідчого, дізнавача, прокурора права відмовити у внесенні до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Органи досудового розслідування не мають змоги посилатись на необхідність проведення перевірки як причину невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви громадянина. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації не має ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.

Стаття 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, зобов`язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При таких обставинах слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості, вказані у заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 06 серпня 2020 року ОСОБА_4 подав заяву до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка стосувалась вчинення дій посадових осіб ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та приватного нотаріуса ОСОБА_5 , що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а також щодо дій судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 про винесення завідомо неправосудного рішення (ст. 375 КК України).

Також з матеріалів встановлено, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області направило вказану заяву ОСОБА_4 до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Разом з тим, Новокодацький ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надав ОСОБА_4 відповідь 17.09.2020 року за № 45.3/С-68 про те, що заява ОСОБА_4 зареєстрована до матеріалів ЖЄО № 27990 від 14 серпня 2020 року для розгляду відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю внесення відомостей відповідної інформації до ЄРДР.

Отже, рішення про внесення відомостей до ЄРДР щодо кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 не було прийняте, письмову відповідь він отримав лише 28 вересня 2020 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У разі якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України. Разом з тим, обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи те, що 06 серпня 2020 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190, 375 КК України, проте даних щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР не встановлено, вважаю необхідним зобов`язати уповноважених службових осіб Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України за вказаною заявою ОСОБА_4 лише в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про зобов`язання відповідальних осіб внести відомості до ЄРДР за ст.375 Кримінального кодексу України щодо судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначає наступне.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

По суті заяви ОСОБА_4 вбачається, що він просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, в результаті його незгоди з процесуальним рішенням.

Положеннями ч. 2 ст. 126 Конституції України передбачено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Крім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Здебільшого особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про можливі вчинення кримінального правопорушення суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Відповідно до Рішення Ради суддів України від 21 червня 2013 року № Л 2 27 незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. Рада суддів України переконана, що ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Частиною 4 цієї статті встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади.

Частиною 1 статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, чинним законодавством передбачено спеціальний порядок оскарження процесуальних дій та рішень суддів. Висновок про немотивованість чи безпідставність ухвали чи рішення суду першої інстанції робиться судами апеляційної та касаційної інстанції під час їх перевірки, і тільки висновок апеляційного та касаційного суду про незаконність ухвали чи рішення суду першої інстанції є підставою для його скасування.

Разом з тим, Конституційний Суд України 11 червня 2020 року постановив рішення у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 375 Кримінального кодексу України, яким визнав положення статті 375 КК України неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відтак, вказані положення виключають можливість реєстрації кримінального провадження, передбаченого ст. 375 КК України.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, що прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно виконати вимоги статті 214 КПК України, та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 06 серпня 2020 року в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.
В іншій частині скарги - відмовити.
Розпочати розслідування з дотриманням правил підслідності та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.