Єдиний унікальний номер 725/5315/20
Номер провадження 1-кп/725/254/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000162 від 13.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Васловівці, Заставнівського району, Чернівецької області, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, дільничний офіцер поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, лейтенант поліції, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи призначеним відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області №154 о/с від 04.10.2018 на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління національної поліції у Чернівецькій області, маючи спеціальне звання «лейтенант поліції», тобто будучи працівником поліції, який згідно вимог статті 62 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання повноважень є представником держави, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами та відповідно до положень статті 18 зазначеного Закону зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини, будучи відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а також пункту 1 примітки до статті 364 КК України, службовою особою правоохоронного органу, займаючи посаду, пов`язану із здійсненням функцій представника влади, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч інтересам служби, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому владних повноважень, які супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, відповідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 28 Конституції України ніхто не може бути підданий нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 18 вказаного Закону визначено основні обов`язки поліцейського . Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події .

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначеного вимоги до поліцейського заходу.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено види поліцейських заходів примусу.

Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Статтею 44 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок застосування фізичної сили.

Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Статтею 45 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок застосування спеціальних засобів.

Поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Поліцейський уповноважений застосовувати спеціальні засоби тільки у разі, якщо він пройшов відповідну спеціальну підготовку.

Відповідно до частини першої статті 43 згаданого Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Так, 30.12.2019 інспектор взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 (надалі ОСОБА_7 ) та інспектор взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 (надалі - ОСОБА_8 ), заступили на чергування в складі екіпажу «Сатурн - 0119».

Під час чергування, приблизно о 13 годині 09 хвилин 30.12.2019 вказаний екіпаж направлений для відпрацювання виклику, що надійшов на спецлінію 102, про те, що по вул. Кармелюка, 9, у м. Чернівці, невідомі особи вживають алкогольні напої.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на підставі ч. 1 ст. 261 КУпАП, ст.ст. 37, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», здійснили адміністративне затримання ОСОБА_6 та застосували до останнього спеціальний засіб кайданки.

Після чого, о 13 годині 50 хвилин відповідно до Журналу відвідувачів Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, екіпажом «Сатурн - 0151», в складі заступника командира роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та заступника командира взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_6 доставлено до приміщення Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, за адресою: вул. Руська, 183, м. Чернівці (надалі Чернівецький ВП ГУНП в Чернівецькій області) для складання адміністративних матеріалів.

Перебуваючи у приміщенні Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, а саме знаходячись у холі, поблизу чергової частини, в присутності ОСОБА_6 , працівники патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснювали складання протоколу про адміністративне затримання та адміністративних протоколів про вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

Приблизно о 15 годині 29 хвилин 30.12.2019 до приміщення Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, увійшов ОСОБА_4 , який з 08 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 30.12.2019 заступив на чергування у складі спеціалізованої мобільної групи з попередження домашнього насильства, створеної відповідно до наказу ГУНП у Чернівецькій області від 09.09.2019 №1133 «Про організацію своєчасного реагування на факти вчинення домашнього насильства».

Помітивши ОСОБА_6 , який, перебуваючи у приміщенні відділку поліції, а саме на першому поверсі поруч із черговою частиною, поводив себе агресивно, висловлювався на адресу патрульних нецензурною лайкою, ОСОБА_4 здійснив усне зауваження щодо неналежної поведінки останнього в приміщенні відділку поліції.

Після цього, ОСОБА_6 почав вимовляти невдоволення співробітнику поліції ОСОБА_4 щодо його дій, внаслідок чого, в останнього, виник злочинний умисел направлений на перевищення влади та службових повноважень, тобто на умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень.

Так, приблизно о 15 годині 30 хвилин 30.12.2019, знаходячись у холі, поблизу чергової частини, на першому поверсі Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: вул. Руська, 183, м. Чернівці, ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, переслідуючи прямий умисел, направлений на перевищення влади та службових повноважень, а саме на умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, з метою застосування фізичного впливу (сили) до ОСОБА_6 , до якого раніше були застосовані спеціальні засоби - кайданки та який перебував у них, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_6 про застосування до нього фізичної сили, не висунувши для виконання будь-які вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 жодного опору чи непокори не чинить, без будь-яких законних підстав, не врахувавши обставин конкретної ситуації, зокрема відсутності в діях потерпілого будь-якої фізичної непокори, опору, схопив за одяг ОСОБА_6 та потягнув його до вихідних дверей відділку поліції, завдавши долонею правої руки один удар в область потилиці ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи умисно, усупереч вимогам ст. ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», спричинив удар ногою по нижнім кінцівкам ОСОБА_6 , від чого останній, втративши рівновагу, впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вчиняє дії, які не віднесені до його повноважень як службової особи, проте продовжуючи їх вчиняти, завдав ОСОБА_6 один удар лівою ногою в область грудної клітини зліва, від чого потерпілий відчув сильний фізичний біль. В подальшому, вчиняючи болісні і такі, що ображають особисту гідність потерпілого дії, ОСОБА_4 піднімаючи за куртку потерпілого, який знаходився лежачи на підлозі, спричинив, один ляпас в область потилиці ОСОБА_6 , чим спричинив останньому біль. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 один удар кулаком лівої руки у праву нижню частину обличчя потерпілого, від чого останній похитнувся, втратив рівновагу та відчув гострий біль.

Після чого, ОСОБА_4 , залишивши ОСОБА_6 у холі, на першому поверсі Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, направився до одного зі службових кабінетів відділку поліції задля виконання своїх службових обов`язків.

Через короткий проміжок часу, а саме о 15 годині 39 хвилин 30.12.2019, ОСОБА_4 , повернувшись в хол, що на першому поверсі Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, де в цей час перебував ОСОБА_6 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на застосування насильства відносно останнього, перевищуючи службові повноваження, діючи умисно, усупереч вимогам ст. ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», будучи працівником правоохоронного органу, затягнув ОСОБА_6 за колону, внаслідок чого ОСОБА_6 стояв обличчям до вхідних дверей, спиною до стіни, після чого ОСОБА_4 спричинив не менше двох трьох ударів кулаком правої руки у ліву частину грудної клітини ОСОБА_6 та не менше одного удару по лівій нижній кінцівці ОСОБА_6 , від чого останній повалився на підлогу. В момент коли потерпілий перебував лежачи на підлозі, ОСОБА_4 спричинив йому один удар ногою в область лівої лобно скроневої ділянки голови.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді множинних підшкірних крововиливів тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати.

Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Потерпілий ОСОБА_6 повністю підтримав обставини викладені в обвинувальному акті. Вказав що обвинувачений повністю відшкодував йому збитки та претензій до нього не має. Просив суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, по місцю проживання відсутні негативні відгуки, позитивно характерпизується за місцем роботи.

Обставин, які пом`якшували покарання ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно ч.1,2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд, при призначенні міри покарання враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, його суспільну небезпечність, відношення підсудного до вчиненого, особу підсудного, вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, при цьому суд виходить з наступного.

Застосовуючи звільнення від відбування покарання з випробовуванням, суд враховує індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який на думку суду наближений до мінімального ступеня тяжкості таких злочинів, оскільки підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, що на думку суду виключає його схильність до систематичного вчинення злочинів. Крім того суд враховує добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди, що свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій та бажання мінімізувати наслідки таких дій.

Всі ці наведені вище обставини свідчать на думку суду про можливість виправлення та перевиховання підсудного без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку суду, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах поліції на строк 3 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1