У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" листопада 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0005826 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.02.2018 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, 07.06.2019 року звільнився на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк - 5 місяців 7 днів,
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
24.11.2020 слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0005826.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 23.11.2020, приблизно о 03-20 годині ОСОБА_4 , перебував за адресою: м.Київ, бул.Я.Гашека, 5, де помітив телефоний комунікаційний колодязь, на якому знаходився металевий люк у при відкритому стані.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка) з даного колодязю, а саме телефонного кабелю, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного телефонного колодязя, який розміщений за вищевказаною адресою та відсунув в бік люк.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 проник до колодязя та ножем, який він заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, відрізав кабель, належний Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100х2х0,4, вартістю 10010 гривень 23 копійки.
Після чого, відрізавши вищевказаний кабель, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100х2х0,4, ОСОБА_4 витягнув його з телефонного комунікаційного колодязю наверх та потягнув приблизно на 10 метрів від колодязя, де його помітили охоронці ТОВ «Охоронний холдинг», які в подальшому затримали останнього та викликали працівників поліції.
23.11.2020 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

23.11.2020, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

На думку слідчого, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами огляду місця події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом обшуку особи, затриманої в порядку ч.3 ст.208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного; протокол проведення слідчого експеримента; протоколом допиту представника потерпілої сторони; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває; підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий та реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, офіційно не працюючий, а свої матеріальні потреби задовольняє злочинним шляхом.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Тому, враховуючи перелічені ризики, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, вказували про відсутність ризиків, вказаних в клопотанні, просили не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не переховується, співпрацює зі слідством, неофіційно працює сантехніком, має намір відшкодувати шкоду, проживає разом з батьком та братом, які є інвалідами, по місцю своєї реєстрації.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, який підтримав дане клопотання з підстав, викладених у ньому, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Злочин вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Судом було встановлено, що 23.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0005826).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами огляду місця події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом обшуку особи, затриманої в порядку ч.3 ст.208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного; протокол проведення слідчого експерименту; протоколом допиту представника потерпілої сторони та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше судимий, має постійне місце проживання в місті Києві, утримує батька та брата, які є інвалідами, має неофіційне місце роботи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На думку слідчого судді, окрім констатації, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, менш суворого, ніж тримання під вартою, який обмежує у свободі ОСОБА_4 , останній буде ухилятись від слідства та суду. Невизнання вини таким не може вважатись, оскільки це є правом підозрюваного та на останнього не покладено обов`язок доказування вини.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання та роботи, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 195, 196 , ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0005826 відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Застосувати з метою встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005826, до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останнього за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, по 24 січня 2021 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, в період часу з 21-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Визначити строк дії даної ухвали слідчого судді до 24 січня 2021 включно.

Виконання ухвали доручити співробітникам органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, та прокурора.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, і повідомити про це суд.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 9-05 годині 27 листопада 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1