Справа № 338/1097/20
Провадження № 11-кп/4808/40/21
Категорія ч.1 ст. 185 України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарки с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Богородчанського районного суду від 09 листопада 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з повною загального середньою освітою, майстер лісу Яблунського лісництва ДП «Солотвинське ЛГ», одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 185 КК та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин:

обвинувачений ОСОБА_8 16 вересня 2020 року, перебуваючи в лісовому масиві в урочищі «Липники» Яблунського лісництва Державного підприємства «Солотвинське лісове господарство», квартал № 28, неподалік с. Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, де побачив на верхньому складі вказаного підприємства зрізані колоди дерев породи «ялина» та «ялиця», які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із верхнього складу Яблунського лісництва ДП «Солотвинське лісове господарство» вісім колод дерева породи «ялина» та дві колоди дерева породи «ялиця», загальною кубомасою 2,97 м3 вартістю 3712 гривень 60 копійок, які мав намір за допомогою вантажного автомобіля, що належить ОСОБА_10 перевезти на територію пилорами в с. Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, однак по дорозі був зупинений працівниками поліції.

Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, завдавши ДП «Солотвинське лісове господарство» матеріальних збитків на суму 3712 гривень 60 копійок, яка відшкодована повністю.

В поданій АС обвинувачений ОСОБА_8 не оспорює вирок суду щодо встановлених фактичних обставин справи та доведеності вини, однак вважає вирок незаконним в частині призначення йому покарання, яке не відповідає обставинам кримінального проступкута його особі обвинуваченого, через його суворість.

Просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий , яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт.

До початку апеляційного розгляду представник потерпілого ОСОБА_11 подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану АС, просять задовольнити їхні апеляційні вимоги; пояснення прокурора, яка підтримала частково АС; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду змінити.

Як вбачається із вироку Богородчанького районного суду від 09 листопада 2020 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК.

Відповідно до КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі не дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального проступку та кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст. 185КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість призначеного йому покарання, є обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 у виді обмеження волі на один рік, відповідно до вимог ст.65 КК, суд не вповній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання та дані про його особу, не зазначив і належним чином не мотивував у вироку, чому менш суворе, ніж обмеження волі, покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт або арешту, передбачено санкцією ч.1 ст.185 КК, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 , покарання слід змінити в сторону його пом`якшення, зважаючи на наступне.

Дійсно, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК.

Разом з тим, колегія суддів враховує дані про особу ОСОБА_8 , зокрема: ступінь тяжкості вчиненого проступку, а також, що він характеризується позитивно за місцем проживання та роботи, на його утриманні сім`я, неповнолітній син та непрацездатного віку батьки, відсутність цивільного позову щодо відшкодування заподіяних збитків, вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, його щире каяття та повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищеперелічені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 проступку, колегія суддів приходить до висновку, що йому слід пом`якшити покарання, тобто призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт, тобто в межах санкції за даний проступок.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме таке покарання є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно до положеньст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції, ухвалює свій вирок у разі;

- необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

- необхідності застосування більш суворого покарання;

- скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

- неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Однак обвинуваченим ОСОБА_8 подана АС, в якій в прохальній її частині зазначено про скасування вироку суду першої інстанції з постановлення нового вироку, яким призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Проте суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вироку разі необхідності застосування більш суворого покарання.

З урахуванням вищевикладеного, АС обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, а вирок щодо нього слід змінити в частині призначеного йому покарання, через його суворістю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407408, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду від 09 листопада 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК - змінити .

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Врешті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5