Справа № 355/95/20
Провадження № 1-кп/355/35/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження

13 жовтня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Баришівка Київської області клопотанням прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000540 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000540 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 194 КК України, в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування здійснювалось за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 194 КК України тобто, щодо тяжкого злочину і на даний час закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності та особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечили та пояснили суду, що справа неодноразово закривалась, проте постанови про закриття даного провадження неодноразово скасовувались. На даний час не виконані всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по справі, а тому підстав для закриття справи немає.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості за № 0000540 по факту того, що 17.04.2009 невстановлені особи перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 пошкодили вікна будинку, склоблоки, складені у будинку, бетонозмішувач та викрали електроінструменти.

Також, того ж дня близько 15 години 30 хвилин на земельній ділянці ОСОБА_4 сталася пожежа, внаслідок якої вогнем було знищено металевий будівельний вагончик та другий поверх дачного будинку.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор просив закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В даному випадку, злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, відтак вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 49 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минуло 10 років.

Тобто, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність відповідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9,25 КПК України.

В даному випадку, суду не надано доказів, які слідчі дії по даному кримінальному провадженні проводились на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Тобто, суду не надано доказів, що у кримінальному провадженні слідчим здійснювалось досудове розслідування належним чином та здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України. Крім того суд зазначає, що останнім документом в матеріалах кримінального провадження є вказівка прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про проведення необхідних процесуальних дій, датована 2017 роком, тобто з 2017 року слідством не вчинено жодної процесуальної дії по справі.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000540 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 284 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000540 від 12.12.2012 р. за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 194 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Бапришівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1