УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2020 р. м.Житомир справа № 296/8325/20

провадження № 1-кс/296/3541/20

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого в АТ "Українська залізниця" філія "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" виробничий структурний підрозділ "Київський центр механізації колійних робіт" машиністом ЗБМ, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,-

встановив:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 09.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у порушення постанови Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 24.01.1995, "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України №662 від 21.08.1998 та "Положення про дозвільну систему", затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, у невстановлений слідством день, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений слідством спосіб незаконно придбав, переслідуючи корисливий мотив, вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9мм Р.А. (надалі пістолет), який виготовлений шляхом перероблення саморобним способом промислово виготовленого стартового пістолета "EKOL Botan 9mm EBT-1460306". Після цього, незаконно придбаний пістолет ОСОБА_5 , з метою послідуючого збуту, зберігав при собі до 14:55 год. 24.08.2020.

У подальшому, 24.08.2020 близько 13:55 год. ОСОБА_5 , з метою збуту вогнепальної зброї перевіз вказаний пістолет на автомобілі "Шкода Октавіа" до адреси: м. Коростень вул. Героїв Небесної Сотні, де зустрівся з ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними), з яким попередньо домовився про збут вогнепальної зброї за 3 500 грн, та отримав від останнього 14.08.2020 завдаток у сумі 1 500 грн. В ході даної зустрічі 24.08.2020 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними) в якості остаточного розрахунку за зброю грошові кошти в сумі 2 000 грн, після чого близько 14:55 год. здійснив передачу останньому гладкоствольного самозарядного пістолету калібру 9мм Р.А., який виготовлений шляхом перероблення саморобним способом промислово виготовленого стартового "EKOL Botan 9mm EBT-1460306", тобто незаконно збув вказану вище вогнепальну зброю за 3 500 грн покупцю ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними), яку в подальшому 24.08.2020 у останнього було вилучено працівниками правоохоронних органів.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Коростень, Житомирської області, громадянин України, непрацюючий, одружений, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

30.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, педбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки орган досудового розслудванння має дійсні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що він може бути засуджений до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки орган досудового розслідування не виключає можливості та вважає актуальним ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені. Зокрема, на даний час не встановлено місце перероблення вогнепальної зброї, усіх причетних до цього осіб, тощо;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки орган досудового розслідування також вважає об`єктивним ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших підозрюваних та учасників у даному кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, спрямованих на ухиленні від кримінальної відповідальності і покарання. Враховуючи вищевикладене, є дійсні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний буде намагатися незаконно вплинути на свідків, інших підозрюваних та інших учасників у кримінальному провадженні;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки орган досудового розслідування об`єктивно вважає, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки офіційно ніде не працює, тощо;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що останній займається збутом вогнепальної зброї вже протягом тривалого часу, що є основним джерелом його доходів та існування, а тому орган досудового розслідування об`єктивно вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде продовжувати вчиняти вказані злочини з метою власного забезпечення коштами від збуту вогнепальної зброї.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Зазначав, що враховуючи відмову підозрюваного співпрацювати зі слідством та характер суспільно небезпечного діяння, вчиненого підозрюваним, застосування забопіжного заходу у вигляді тримання під вартою є співмірним із суспільною небезпекою дій підозрюваного та наявними ризиками. Вказував на необхідність визначення застави у у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в порядку ч.4 ст.183 КПК України.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначав, що доводи слідства про відстутність постійного місця роботи на підтвердження наявності ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст.177 КПК України, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_5 працює вахтовим методом 15 днів через 15 днів. Вказував, що підозрюваний не перешкоджає слідству, не впливає на свідків та жодним чином не відмовляється співпрацювати зі слідством. Враховуючи проживання підозрюваного разом із дружиною та наявність у нього на утриманні малолітніх дітей, достатнім буде застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників справи з приводу заявленого клопотання, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відсутність хоча б однієї з цих обов`язкових умов унеможливлює застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

У відповідності до повідомлення про підозру від 30.09.2020, яка була вручена ОСОБА_5 30.09.2020, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК, що підтверджується, зокрема: рапортом від 09.01.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.02.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.04.2020; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей, від 24.08.2020; протоколом огляду, помічення та вручення грошових коштів від 24.08.2020; висновком експерта №6/4-286 від 02.09.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 01.09.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 01.09.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.09.2020; протоколами обшуку від 30.09.2020.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до частини 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий у клопотанні посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: 1) з метою уникнення покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені (на даний час не встановлено місце перероблення вогнепальної зброї, усіх причетних до цього осіб, тощо); 3) перебуваючи на волі, підозрюваний буде намагатися незаконно вплинути на свідків, інших підозрюваних та інших учасників у кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності і покарання; 4) підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки офіційно ніде не працює, тощо; 5) підозрюваний, перебуваючи на волі, буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення з метою власного забезпечення коштами від збуту вогнепальної зброї.

Суд враховує посилання прокурора на наявність таких ризиків як-то: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час не були встановлені; ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; перебуваючи на волі підозрюваний може продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що останній займається збутом вогнепальної зброї.

Разом з тим не доведеними є аргументи прокурора про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки офіційно ніде не працює.

В контексті наведеного слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працює в АТ "Українська залізниця" філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" ВП "Київський центр механізації колійних робіт" машиністом ЗБМ, раніше не судимий.

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо заявлених прокурором ризиків, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч.1 ст.263 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього наступних процесуальних обов`язків: цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , - без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваним та іншими особами, коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2020 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 30.11.2020 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , - без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваним та іншими особами, коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2020 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та обов`язків - до 30.11.2020 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного повинен негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і невідкладно повідомити про це слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 .

Згідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1