СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого групи слідчих слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 26.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 365-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2020 року до суду надійшло вказане клопотання прокурора про арешт корпоративних прав, а саме частки в розмірі 88,9 % у статутному капіталі (8641,4 грн.) ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742), місцезнаходження: м. Львів, вул. Каменярів, буд. 3, кв. 2-Б, що належить фізичній особі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна корпоративних прав на час досудового розслідування та судового розгляду, з одночасним покладенням обов`язку на Мінюст, Департамент державної реєстрації Мінюсту, управління державної реєстрації ГТУ юстиції в м. Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам заборонити здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742), місцезнаходження: м. Львів, вул. Каменярів, буд. 3, кв. 2-Б, в тому числі щодо зміни учасника, директора, адреси місцезнаходження зазначеного товариства, враховуючи те, що вказані корпоративні права визнані речовими доказами, незастосування заходів забезпечення до яких може призвести до їх подальшого відчуження, втрати, настання інших тяжких наслідків, які мають істотне доказове значення у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ НП в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000066 від 26.05.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шляхом підробки та використання фіктивної довіреності, що нібито була видана в Словацькій республіці від імені ЦІРАЛА Ховала, заволоділи корпоративними правами ТОВ «Графобал груп енерджи юа» (ЄРДПОУ 3880883), що зареєстрована за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 148/1, та ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742), зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 21, оф. 1. Органом досудового розслідування частина в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742) визнана речовим доказом, відтак метою накладення арешту відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів 88,89 % статутного капіталу ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742).

Клопотання містить прохання про розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України за відсутності володільця майна.

Присутній слідчий підтримав вказане клопотання і просив його задовольнити з підстав в ньому вказаних, а також пояснив, що у даному випадку корпоративні права виступають як речовий доказ.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна дійсно допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Саме на ці підстави та мету посилався й ініціатор клопотання.

Водночас, згідно з чіткими правилами ст. 98 КПК України речовими доказами можуть бути виключно матеріальні об`єкти, якими корпоративні права, якщо вони не мають конкретний майновий вираз через матеріальні об`єкти, являтися не можуть. Корпоративне право розглядається в спеціальному законодавстві як право особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включає правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з правилами п.п. 1 та 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, як це має місце у даному випадку.

Натомість, не зважаючи на прийняте процесуальне рішення слідчого про визнання частини статутного капіталу ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» (ЄРДПОУ 38920742) речовим доказом, корпоративне право за свою правовою природою, якщо воно не має конкретний майновий вираз через матеріальні об`єкти, не може визнаватися речовим доказом, відтак відсутня і сама можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Матеріали справи не містять даних про заявлений потерпілим цивільний позов, а це абсолютно унеможливлює розгляд слідчим суддею в межах заявленого клопотання і підстав для арешту в контексті заходів забезпечення такого цивільного позову, власно про що фактично і йдеться у клопотанні, коли прокурор формулює обсяг обмежень, обтяжень та заборон, які, на його думку, мають бути накладені слідчим суддею. Слідчий повідомив, що від сторін провадження йому відомо про вирішення спору між фігурантами справи у порядку цивільного судочинства.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Крім того, з моменту вирішення питання про визнання вказаних корпоративних прав речовими доказами до звернення до суду з даним клопотанням пройшло багато часу (більше п`яти місяців), що орган досудового розслідування вважав допустимим і таким, що не перешкоджає завданням даного провадження, а тому слідчий суддя вважає, що такою процесуальною позицією об`єктивно нівельовані ризики, наявність яких при вирішення питання про арешт має бути доведена обов`язково. При цьому, суд зобов`язаний врахувати крім підстави для такого арешту та можливості використання заарештованого майна як доказу ще й співрозмірність обмеження права володіння (вказана у клопотанні вартість корпоративних прав - 8641,4 грн. є незначною) завданням провадження та наслідки такого арешту (ч. 2 ст. 173 КПК України).

За таких обставин, зважаючи на стислі строки розгляду такого роду клопотань та можливість його повторного подання, подане клопотання у такому вигляді задоволенню не підлягає. У разі повторного звернення з клопотанням його ініціатору слід звернути увагу на приведення у відповідність ідентифікаційних даних про фігурантів та юридичних осіб, розміри часток у їх статутних фондах, що мають значення тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про арешт корпоративних прав у межах кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 26.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 365-2 КК України залишити без задоволення.

Ухвала про відмову в накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6