Справа № 573/1762/20
Номер провадження 1-кп/573/216/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 23 вересня 2020 року за №0000498, відносно

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки Сумської області, Білопільського району, с. Мороча, мешканки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, одруженої, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимої,

про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,
в с т а н о в и в :
28 вересня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку літа 2008 року в невстановлений слідством час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво гаражу на самовільно зайнятій земельній ділянці, без кадастрового номера, яка знаходиться на землях комунальної власності Білопільської міської ради (категорія землі житлової та громадської забудови) біля будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи злочинний умисел у період з червня по вересень 2008 року ОСОБА_4 у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ЗК України, ч. 1 ст. 376 ЦК України, ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та їх державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, за допомогою найманої праці невстановлених слідством працівників, здійснила самовільне будівництво споруди гаражного боксу з піноблоку з цегляним фасадом на площі 0,0029 га на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка знаходиться на землях комунальної власності Білопільської міської ради (категорія землі житлової та громадської забудови) біля будинку АДРЕСА_2 , тобто здійснила проведення будівельних робіт без відповідного документу, що надає право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проекту, тобто самовільне будівництво гаража.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 1971 КК України, оскільки вона вчинила самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій статті 1971 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти закриття провадження в справі в зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 286 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частинами 3 та 4 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У пункті 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, оскільки за нього передбачено покарання у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, кримінальне правопорушення скоїла в 2008 році.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 17 червня 2020 року в справі №598/1781/17 звернула увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 травня 2018 року в справі №665/2387/14-к, зазначено, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження в справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 вересня 2020 року за №0000498 відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 1971 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя