Справа № 635/3129/16
Провадження № 1-кп/635/691/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004281 від 08.11.2015 стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глобіно Глобінського району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 , 07 листопаду 2015 року о 17 годині 00 хвилин, керував технічно справним автомобілем «DAEWOO Lanos», р.н. НОМЕР_1 , рухався вулицею Кірова в с. Циркуни, Харківського району Харківської області. В районі будинку № 155 по вул. Кірова у с. Циркуни, Харківського району Харківської області, ОСОБА_5 в темний час доби не вибрав швидкість руху з врахуванням видимості дороги вперед, та маючи об`єктивну можливість бачити пішохода, який знаходився на проїжджій частині руху на вул. Кірова у с. Циркуни, Харківського району Харківської області, грубо порушив вимоги п.п. 12.2. та 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п.12.2. "У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги"; п.12.3. "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди" та при виникненні небезпеки для руху, а саме - пішоходу ОСОБА_7 , який знаходився на проїжджій частині дороги і якого водій ОСОБА_5 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого автомобіля та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, і допустив наїзд автомобіля «DAEWOO Lanos», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , були заподіяні: синець в лобовій області ліворуч, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також була заподіяна травма лівої гомілки у вигляді закритого уламкового перелому на межі верхньої та середньої третин великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів під кутом, відкритим зовні та назад на всю ширину діалізу, гвинтоподібного субкапітального перелому малогомілкової кістки зі зміщенням на усю ширину та заходженням по довжині, закритого перелому нижньої третини великогомілкової кістки без зміщення," яка відноситься до пошкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не визнав, вважав, що причиною ДТП стали дії потерпілого, який переходив дорогу в забороненому місці та сам впав йому під колеса в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд в повному обсязі дослідив докази в судовому засіданні, в результаті чого суд прийшов до наступного.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджена наступними доказами:
- допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 07 листопада 2015, було темно, близько 17.00год., повертався з дачі з с. Руські Тишки до с. Циркуни. У автомобілі були правнучка, онук, син, дружина и ще одна жінка. Автомобіль рухався зі швидкістю 40-50 км на годину з включеними фарами, оскільки вже було темно, зустрічні автомобілі сліпили йому очі. Потерпілого не бачив, він впав під колеса. Обвинувачений також стверджував, що попереду їхав ще один автомобіль і потерпілий ледве не попав під колеса того автомобіля. Після зіткнення потерпілий, був притомний. Одразу викликали швидку допомогу та поліцію. Обвинувачений стверджує, що потерпілий був напідпитку, оскільки від нього біло чути запах алкоголю. Коли потерпілий впав на машину обвинуваченого, він розбив вітрове скло та пошкодив дзеркало. Також обвинувачений показав, що не визнає себе винуватим, оскільки їхав по своїй полосі, не перетинав роздільну смугу, при цьому визнав, що міг би бачити потерпілого, але в той момент його не побачив і лише відчув удар, коли потерпілий впав на автомобіль;

- допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 07 листопада 2015 року йшов в магазин за цигарками. Випив пляшку світлого пива. При переході дороги пропустив транспорт, який йшов на Харків, автомобілі проїхали. Потім зупинився посередині проїжджої частини і в цей момент його збив автомобіль обвинуваченого. Після удару впав, але був у свідомості. Приїхала швидка допомога і транспортували до лікарні. У цей вечір зробили операцію, через чотири дні ще одну операцію. У лікарні перебував 21 день. В результаті отриманих ушкоджень потерпілий отримав 3 групу інвалідності з 21.06.2017р. у зв`язку із переломом. Потерпілий підтвердив відшкодування обвинуваченим витрат на лікування в сумі 8000 гривен. В іншій частині цивільний позов просив задовольнити повністю.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 07 листопада 2015 року, після 17.00, їхав у с.Липці Харківського району Харківської області, по трасі, побачив чоловіка, який йшов по дорозі, а саме побачив тінь пішохода, після чого зупинився і побачив чоловіка, який лежав біля дороги. Свідок викликав швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога, повідомив, що є свідком події, дав свої координати. Під час події ДТП на полосі руху свідка йшов потік автомобілів. Свідок їхав зі швидкістю 50-60 км на годину, оскільки був дуже сильний потік автомобілів;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який показав, що 07 листопада 2015 року, разом зі своїм батьком, який є обвинуваченим, та сім`єю були на дачі. У ввечері, після 17.00 год., покриття дороги було нормальне, суха погода, сутінки, освітлення на дорозі вже було включено, збиралися їхати додому, за кермом автомобіля Daewoo Lanos, 2003р.в., їхав його батько, ОСОБА_5 . Рухалися в бік м. Харкова зі швидкість приблизно 50 км на годину в колоні автомобілів. В районі магазина свідок відчув тріск скла, хруст пластмаси, після чого зупинились на проїзній частині. Вийшли з автомобіля і побачили, що на дорозі лежить людина, в темних речах, коричневій куртці, підійшли, він був у свідомості. Від нього було чутно запах алкоголю. Навкруги автомобілі зупинились, викликали швидку допомогу, поліцію, принесли ковдру, надавали потерпілому першу допомогу;

- висновком експерта № 318-ОКБ/15 від 19.11.2015., підтверджено, що 07.11.2015 о 17:35 гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 машиною швидкої медичної допомоги доставлено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК», та госпіталізовано у відділення політравми, де після клінічного, лабораторних та інструментальних обстежень, а також оперативних втручань встановлено діагноз: «Закритий уламковий перелом верхньо-середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів, голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів, нижній третині лівої великогомілкової кістки без зміщення фрагментів, забій гематома лобової області ліворуч. Гіпертонічна хвороба II ст. ІХС: атеросклеротичний аортокардіосклероз СН 0 ст., хронічний бронхіт, стадія нестійкої ремісії». 25.11.2015 після завершення курсу стаціонарного лікування хворого виписано з відділення для подальшого амбулаторного лікування за місцем мешкання. За даними наданої медичної документації у гр. ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: - Синець в лобовій області ліворуч; - Травма лівої гомілки у вигляді закритого уламкового перелому на межі верхньої та середньої третин великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів піджутом, відкритим зовні та назад на всю ширину діафізу, гвинтоподібного субкапітального перелому малогомілкової кістки зі зміщенням на усю ширину та заходженням по довжині, закритого перелому нижньої третини великогомілкової кістки без зміщення. Вищевказані ушкодження могли бути отримані в час вказаний в постанові про призначення експертизи. Вказаний синець в лобовій області утворився від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, чи від удару о такий, індивідуальні властивості котрого не відобразилися в ушкодження, та за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (згідно п. 2.3.2 п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6). Зазначена травма лівої гомілки утворилася від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з великою силою, індивідуальні властивості котрого не відобразилися в ушкодженнях, та відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно П.2.2.1.В., п.2.2.2. п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6). Вищевказані ушкодження, у своїй сукупності, могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалим, коли останній знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні. Об`єктивних судово-медичних даних, що свідчать про наявність чи відсутність алкоголю в крові гр. ОСОБА_7 , на час госпіталізації в стаціонар - не надано. Однак, при дослідженні крові гр. ОСОБА_7 в лабораторії КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» виявлено етанол в кількості 0,85%, але це дослідження не є судово-медичним, а тому не береться до уваги;
- протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2015р. встановлено місце вчинення ДТП, а також отримано технічні дані, які стали основою для проведення автотехнічної експертизи;
- висновком результатів автотехнічної експертизи № 250/16 від 21.03.2016р. підтверджено, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля ««DAEWOO Lanos», ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 і 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ««DAEWOO Lanos» ОСОБА_5 , в даній дорожній обстановці, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 виконанням вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля ««DAEWOO Lanos», ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності вимогам й. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2016р., підтверджується місце вчинення злочину, конкретне місце зіткнення автомобіля з потерпілим, встановлені обставини ДТП;
- висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.11.2015р. встановлено, що у ОСОБА_5 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Доводи обвинуваченого про те, що вина у вчинені злочину в даному випадку повинна покладатися на потерпілого, який порушив правила дорожнього руху щодо перетину проїжджої частини, при вирішенні питання про винуватість обвинуваченого суд до уваги не приймає, оскільки в даному випадку не важливо з яких причин в напрямку руху для обвинуваченого виникла перешкода. Вирішальним є той факт, що обвинувачений об?єктивно мав можливість таку перешкоду помітити і повинен був діяти таким чином, щоб не заподіяти шкоди пішоходу і мав технічну можливість запобігти ДТП. Дії потерпілого в даному випадку мають значення виключно для вирішення питання щодо цивільного позову.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено. Обставиною, що пом?якшує покарання суд вважає необхідним визнати часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди. Суд враховує і особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, характеризується позитивно. Таким чином, суд вважає необхідним призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України з урахуванням обмежень, визначених законом щодо особи обвинуваченого.

Також суд враховує положення ч. 5 ст. 74 КК України, відповідно до якої особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу. Так, згідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Отже в даному випадку обвинувачений звільняється від відбуття покарання в зв?язку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При вирішення цивільного позову суд враховує, що матеріальні збитки обвинуваченим частково відшкодовані в сумі 8000 гривень і це визнано потерпілим та підтверджено розпискою, тому розмір відшкодування підлягає зменшенню на зазначену суму і становить 19119,52 гривні. При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди суд зобов?язаний врахувати, що моральна шкода підлягає відшкодуванню обвинуваченим. При цьому суд враховує тривалість і характер страждань потерпілого. Поряд з цим суд враховує, що злочин обвинуваченим вчинено з необережності, а також той факт, що потерпілий, перетинаючи проїжджу частину в недозволеному місті, також своїми діями наразив себе на небезпеку, тому вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають зниженню до 30000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави у зв`язку з проведенням судової експертизи в сумі 1055,52 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 369-371, 373-376 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання в зв?язку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 19119 (дев?ятнадцять тисяч сто дев?ятнадцять) гривень 52 коп., а також 30000 (тридцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати у зв`язку з проведенням судової експертизи 1055 (одна тисяча п?ятдесят п?ять) гривень 52 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя : ОСОБА_1