Справа № 182/1440/20
Провадження № 1-кп/0182/813/2020
У Х В А Л А
31.07.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2019 за № 0002326 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який не має офіційної реєстрації, фактично мешкає у АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_2 , фактично мешкає у АДРЕСА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 10.03.2020 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 09.09.2019 за № 0002326 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 02.08.2020.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_3 вчинив нові тяжкі корисливі злочини в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по його обвинуваченню, по яким йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а ОСОБА_4 вчинив новий тяжкий корисливий злочин невдовзі після звільнення з місця позбавлення волі; репутація обвинувачених, які раніше неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів, вони не мають міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законних джерел доходів, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили тяжкий корисливий злочин групою осіб відносно жінки похилого віку. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, де мешкає з цивільною дружиною і дитиною. Крім того, він хворіє на хронічні захворювання гепатит, ВІЛ, туберкульоз, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, але належної медичної допомоги в умовах ДУВП не отримує. Зазначив, що обов`язково буде з`являтися за кожним викликом суду, не вчинятиме нових злочинів та суворо виконуватиме умови домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання свого підзахисного.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та також просила змінити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений обов`язково буде з`являтися за кожним викликом суду, не вчиняти нових злочинів та суворо виконувати умови домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Суд враховує також вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
При цьому суд також вважає, що висновок прокурора про неможливість застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу не аргументований переконливими обставинами, а носить формальний характер і здебільшого посилається тільки на тяжкість злочинів, у вчиненні якого вони обвинувачуються.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризик переховування обвинувачених від суду поряд із наявністю місця реєстрації та проживання, що встановлено і органом досудового розслідування та зазначено у обвинувальному акті, хоча і існує, однак є малоймовірним.
Також, не достатньо обґрунтованим для продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, оскільки незаконний вплив на них не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах прокурора щодо можливості такої поведінки обвинувачених та не зазначено, у який спосіб можливий такий вплив.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризику вчинення аналогічних злочинів, особи обвинувачених, наявність у них постійного місця проживання, а у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, суд вважає необхідним змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На думку суду, такий запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам
Керуючись ст. 177, 181, 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених відмовити. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_3 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 - цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду.
Покласти на обвинувачених наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської області, в якому вони проживають, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звільнити з-під варти.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 30.09.2020 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1