Справа № 629/5162/20
Номер провадження 1-і/629/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Богодухова, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня ІІІ курсу Барвінківського професійного аграрного ліцею, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 листопада 2020 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у Лозівському міськрайонному суді Харківської області, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
Оскільки щодо обвинуваченого ОСОБА_4 13 листопада 2020 року спливає строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому розгляд питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 проводиться іншим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області, визначеним в порядку, встановленому ч.3 ст.35 статті 35 КПК України, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та враховуючи особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що обвинувачений є раніше не судимою особою, йому тільки виповнилося 18 років, є студентом та за час навчання отримував стипендію, є сиротою, має неповнолітнього брата. Зазначали, що підзахисний хворіє на туберкульоз відкритої форми, отримує неналежне лікування. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_4 спроб ухилятися від суду не вчиняв. У зв`язку з наведеним, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання обвинуваченого.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
03 листопада 2020 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю для судового провадження - суддю ОСОБА_1 .
Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Головуючий по справі - суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, у зв`язку з чим питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 20-5 розділуXIПерехідних положень КПК України, підлягає іншим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області, визначеним в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, з огляду на особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, будучи членом групи осіб за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, тому на думку суду у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду.
З огляду на дані, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи негативну характеристику з місця навчання, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику продовження ОСОБА_4 своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, потерпілі та свідки не допитані, а тому є підстави вважати, що обвинувачений, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків, які не допитані по справі.
З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 вказаного Кодексу є дійсними.
При цьому, суд не приймає доводи захисника про те, що наявні підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо необхідності проходження ОСОБА_4 на даний час лікування та неможливості отримання такого лікування в умовах тримання під вартою належними документами не підтверджені.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. У зв`язку наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 02 січня 2021 року включно.
Відлік строку запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 04 листопада 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1