УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання директора ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018, в рамках кримінального провадження №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

15 вересня 2020 року директор ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018, в рамках кримінального провадження №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуальним керівництвом Київської місцевої прокуратури №10, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018 клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0004468 від 24.04.2018 задоволено частково та накладено арешт, а саме на: нежитлове приміщення цокольний поверх літ. «А», що розташоване за адресою: м. Київ, просп. Броварський, буд.10-Ю., загальною площею 665,2 кв. м.

Однак, заявник вважає, що арешт на його майно накладено необґрунтовано та він підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, ТОВ «Альвіс Інвест» є добросовісним набувачем вказаного приміщення на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.04.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №583 (номер запису про право власності 20178842). Дане майно було придбане на електронних торгах, що підтверджується актом про проведені електронні торги, затвердженого Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 11.04.2017 року за 971 550,00 грн.

При цьому, заявник зазначає, що ТОВ «Альвіс Інвест» не має жодного відношення до зазначеного злочину, досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, відомості про причетність до злочину службових осіб ТОВ «Альвіс Інвест» не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, відсутні будь-які докази вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ТОВ «Альвіс Інвест», жодній посадовій особі ТОВ «Альвіс Інвест» про підозру не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні. Крім того, представників ТОВ «Альвіс Інвест» навіть не було допитано в якості свідків та не проведено жодної слідчої дії. ТОВ «Альвіс Інвест» здійснює законну господарську діяльність, знаходиться за місцем реєстрації, не має ознак фіктивності і сплачує усі передбачені законодавством податки та збори.

Крім того, на думку заявника, задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту слідчий суддя виходив з того, що відповідно до змісту клопотання про арешт майна прийнято рішення про визнання речовим доказом вищевказаного об`єкта нерухомого майна. Проте, арештований об`єкт нерухомого майна не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг та не містить слідів або інших відомостей, що може бути використано як доказ в кримінальному провадженні, не був набутий ТОВ «Альвіс Інвест» кримінальним шляхом чи отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не може бути визнаний речовим доказом.

Таким чином заявник вважає, що вищезазначений арешт нежитлового приміщення є не обґрунтованим та на теперішній час немає необхідності у подібного роду обмеженні.

Директор ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 , яким подано клопотання до суду, на неодноразові виклики суду в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду, додаткових пояснень, до суду не надходило.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотань в порядку ст.174 КПК України, а також те, що клопотання директора ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту майна перебуває в провадженні слідчого судді з 15 вересня 2020 року, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність директора ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 , з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, будучи повідомленим про час та дату розгляду клопотання завчасно та належним чином в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився. Водночас від прокурора не надійшло жодної заяви, клопотання або пояснень з приводу розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуальним керівництвом Київської місцевої прокуратури №10, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018 клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0004468 від 24.04.2018 задоволено частково та накладено арешт, а саме на: нежитлове приміщення цокольний поверх літ. «А», що розташоване за адресою: м. Київ, просп. Броварський, буд.10-Ю., загальною площею 665,2 кв. м.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказане нежитлове приміщення є речовим доказом у кримінальному провадженні №0004468 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що вказане нежитлове приміщення відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018, якою накладено арешт, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов?язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчим суддею вживалися усі розумні заходи з метою перевірки тверджень заявника, однак директор ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та не навів переконливих даних щодо того, що арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання директора ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018, в рамках кримінального провадження №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання директора ТОВ «Альвіс Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме нежитлового приміщення цокольний поверх літ. «А», розташоване за адресою: м. Київ, просп. Броварський, будинок 10-Ю, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018, в рамках кримінального провадження №0004468 від 24.04.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.197-1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 13 жовтня 2020 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1