Ухвала

іменем України
03 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 203/1143/20
провадження № 51-5789ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4

на вищевказані судові рішення щодо нього.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій оскаржених судових рішень, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації»

у Дніпропетровській області від 31 березня 2020 року про скасування

звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_4 , задоволено та направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року без змін.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст. 129 Конституції України в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою вбачається, що однією із основних засад судочинства є обов`язкове забезпечення права на апеляційний перегляд справи, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.
Отже, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті

у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к).
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій оскаржених судових рішень, вони стосуються питань про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, тобто питань, передбачених Розділом VIII КПК «Виконання судових рішень», порядок розгляду яких регламентується відповідно до положень статей 537, 539 КПК.
Частиною 6 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак касаційне оскарження такої ухвали цією нормою закону не передбачено.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, у розумінні ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.
Отже, системний аналіз вищезазначених норм КПК вказує на те, що у касаційному порядку не можуть бути оскаржені судові рішення, винесені в порядку, передбаченому Розділом VIII КПК.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які

не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3