Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7652/20
Провадження № 1-кс/711/2538/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2020 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду міста Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.388 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.388 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.08.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.388 КК України, по факту самовільного зайняття земельних ділянок на території Катеринопільського та Лисянського районів Черкаської області. Вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 0000233 від 21.08.2020 за ч.2 ст.197-1 КК України.

Так, відповідно до заяви ГО «Сила. Захист. Честь.» була самовільно зайнята під вирощування сільськогосподарської культури (соя) земельна ділянка в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району з кадастровим номером :03:001:0013, площею 31,2805 га.

Проведеними 27.08.2020 оглядами за участі спеціаліста-землевпорядника Потоківської сільської ради ОСОБА_5 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га засіяна соєю.

Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення, землі запасу (історико-культурне призначення). Останнім землекористувачем визначене ФГ «Масляний», договір оренди діяв до 06.05.2020.

Допитані 27.08.2020 в якості свідків спеціаліст-землевпорядник Потоківської сільської ради ОСОБА_5 та сільський голова с. Потоки, Катеринопільського району Черкаської області ОСОБА_6 показали, що зазначена земельна ділянка до 06.05.2020 знаходилась у користуванні ФГ «Масляний». Будь-яких документів, які б підтверджували законне право користування даними земельними ділянками, у володінні Потоківської сільської ради відсутні.

Крім того, допитаний в якості свідка керівник ФГ «Масляний» ОСОБА_7 показав, що до 06.05.2020 земельна ділянка в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013 використовувалася фермерським господарством на підставі договорів оренди від 17.08.2009, однак у 2020 році фермерське господарство її обробку не здійснювало.

Також, ОСОБА_7 була надана копія листа на адресу Черкаської ОДА від 05.06.2020 з проханням погодити передачу органу Держгеокадастру земельної ділянки історико-культурного призначення з кадастровим номером :03:002:0013, в якому останнім зазначено, що дана земельна ділянка засіяна іншими особами.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно будь-які відомості про право власності та користування щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0013 відсутні.

До того ж, відповідно до листа Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 27.08.2020 № 02/01-03-25/719, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га належать до земель історико-культурного призначення згідно зі ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

У клопотанні також зазначено, що зазначена вище земельна ділянка № :03:002:0013 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

До того ж, на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено осіб, що здійснили засівання зазначеної земельної ділянки.

29.08.2020 у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд земельної ділянки № :03:002:0013, у ході якого за допомогою техніки та працівників ФОП ОСОБА_8 , залучених в якості спеціаліста, здійснено збір врожаю сої на частині зазначеної земельної ділянки у кількості 1848 кг, яку у цей же день передано на відповідальне зберігання СТОВ «МТС Морал». На теперішній час зазначений врожай сої визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.

31.08.2020 слідчому судді Придніпровського районного суду м. Черкаси скеровано клопотання про накладення арешту на зерно сої, вагою 1848 кг. Вказане клопотання слідчим суддею залишено без розгляду.

У клопотанні також зазначено, що відповідно до вимог ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Так, вказує, що підготувати та направити слідчому судді клопотання про накладення арешту на майно у строки, визначені ст. 171 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні проводились слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення особи (осіб), що здійснювали засівання вказаної земельної ділянки.

Таким чином, слідчий органу досудового розслідування просить поновити пропущений з поважних причин строк та накласти арешт на зерно сої в кількості 1848 кг, зібране 29.08.2020 з частини земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га, із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 пояснив, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.08.2020. Вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 0000233 від 21.08.2020. Крім того, зазначив, що вказана у клопотанні земельна ділянка до 06.05.2020 знаходилась у користуванні ФГ «Масляний». Між тим, органом досудового розслідування на даний час не встановлено, ким саме засіяна зазначена у клопотанні земельна ділянка, а тому і не відомо хто саме є володільцем, чи власником зерна сої у кількості 1848 кг, що зібране 29.08.2020 з частини земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013. До того ж, звернув увагу на те, що орган досудового розслідування уже звертався до суду із аналогічним клопотанням, яке ухвалою слідчого судді було повернуте, оскільки органом досудового розслідування не були встановлені власники зерна сої. На даний час органом досудового розслідування проведено заходи щодо встановлення власників зерна сої та осіб, які засіяли вказану земельну ділянку. Між тим, проведеними заходами не виявилося можливим встановити таку інформацію. Враховуючи зазначені вище обставини, просив поновити пропущений з поважних причин строк та накласти арешт на зерно сої, з метою забезпечення збереження речового доказу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи слідчого та додатково пояснив, що про існування ухвали слідчого судді від 01.09.2020 він дізнався лише 02.11.2020, оскільки вона не надходила на адресу Черкаської обласної прокуратури. Крім того, протягом двох місяців проводилися дії, направлені на встановлення осіб, яким належить вказане у клопотанні зерно сої, у зв`язку з чим було пропущено встановлений законом строк для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Таким чином, враховуючи, що зазначена вище обставина є поважною, а тому просив поновити пропущений з поважних причин строк для звернення із цим клопотанням. Крім того, зазначив, що накладення арешту на зерно сої у кількості 1848 кг, є необхідним заходом для забезпечення збереження речового доказу. Також вказав, що якщо у ході проведення досудового розслідування буде встановлено осіб, які заявлять про належність їм зазначеного зерна сої, то необхідно буде вирішувати питання про його повернення.

У судове засідання представник Черкаської обласної державної адміністрації не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомлено.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000041 від 19.08.2020, у рамках якого було подане клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч.1 ст. 113 КПК України).

Частиною першою ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч.1 ст.117 КПК України).

Встановлено, що 31.08.2020 старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звертався до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про накладення арешту на сою у кількості 1848 кг., зібрану 29.08.2020 з частини земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га., із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.09.2020 по справі № 711/6064/20 вказане вище клопотання повернуто прокурору, із наданням строку сімдесят дві години для усунення недоліків, з огляду на відсутність у матеріалах справи інформації про власника майна.

На думку слідчого судді, доводи слідчого та прокурора про те, що їм лише 02.11.2020р. стало відомо про судове рішення від 01.09.2020р., - є безпідставними, оскільки вони могли дізнатися про прийняте рішення вчасно, оскільки були ініціаторами такого клопотання і враховуючи строки розгляду таких клопотань, що визначені у ч.1 ст. 172 КПК України. Крім того, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вони відповідним чином зверталися до суду щодо отримання інформації про результати розгляду поданого ними клопотання.

Також слід зазначити, що дане клопотання надійшло до суду 30.10.2020, а огляд земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га, під час якого було зібране зерно сої у кількості 1848 кг, проводився 29.08.2020. При цьому, зерно сої біло зібране 31.08.2020р.

Під час розгляду клопотання ні слідчий, ні прокурор не довели, що протягом встановленого законом строку вони не мали можливості звернутись до суду із цим клопотанням, зокрема й на виконання ухвали слідчого судді від 01.09.2020р. Крім того, їхні доводи про те, що органом досудового розслідування протягом двох місяців проводились слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення осіб (особи), що здійснювали засівання вказаної земельної ділянки, не можна вважати поважними причинами, за яких стороною обвинувачення пропущені строки звернення до слідчого судді із таким клопотанням, оскільки саме здійснення досудового розслідування кримінального провадження направлене на розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину та встановлення осіб, винних у його вчиненні. Отже, обставини щодо встановлення осіб, що здійснювали засівання вказаної земельної ділянки, не є поважними і не дають підстав для поновлення пропущеного строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, а тому в цій частині клопотання слід відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Щодо підстав для арешту зазначених у клопотанні речей:

статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га належить до земель історико-культурного призначення. Форма власності державна.

Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 28.08.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000233 від 21.08.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Крім того, постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31.08.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000233 від 21.08.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, - сою у кількості 1848 кг, зібрану 29.08.2020 з частини земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га.

Як вбачається із клопотання слідчого, на теперішній час кримінальні провадження № 0000041 та № 0000233 об`єднані під єдиним реєстраційним номером 0000041, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.388 КК України.

Разом з тим, відповідно до фабули кримінального провадження №0000041 від 19.08.2020, - особами використовуються земельні ділянки (землі запасу історико-культурного призначення) державної форми власності без правовстановлюючих документів, всупереч встановленому порядку, чим завдано державі значної шкоди (ч.2 ст.197-1 КК України), а також збирання невідомими особами врожаю кукурудзи на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0901 площею 18,2 га, що розташована в адміністративних межах Журжинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області, на яку накладено арешт (ч.1 ст.388 КК України).

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель, - передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.

Предметом злочину є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 ЗК).

Злочин, передбачений ст. 197-1 КК, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

Жодних даних, які б свідчили про настання суспільно-небезпечних наслідків, до суду не надано.

На думку слідчого судді, немає необхідності в арешті вказаного у клопотанні майна зерна сої, як речового доказу, оскільки речовий доказ забезпечує збереження на собі слідів правопорушення, а в даному випадку це майно не зберігає на собі слідів злочину, які можуть бути втрачені, внаслідок певних обставин.

Крім того, відсутні підстави вважати, що зерно сої може бути речовим доказом за кримінальним провадженням щодо розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію (ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 388 КК України), слідчий суддя вважає, що прокурором не доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме зерна сої у кількості 1848 кг, яке зібране 29.08.2020 з частини земельної ділянки в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0013, площею 31,2805 га, у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.08.2020. Крім того, з пояснень прокурора та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відсутні дані про оголошену підозру певній особі, якій інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 388 КК України; не визначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та відсутні докази завдання такої шкоди, не доведено про наявність цивільного позову, а також не доведено, яка саме фізична чи юридична особи можуть нести цивільну відповідальність.

Таким чином, з урахуванням обсягу інформації, наданої слідчому судді, обставин справи, предмету розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.08.2020, слідчим суддею на даний час не встановлено підстав для накладення арешту на зазначене вище майно, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 113, 116, 117, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 395 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання про накладення арешту на майно, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1