В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6587/20
Провадження № 1-кп/210/858/20

"07" грудня 2020 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровскої області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.09.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянина України, не працює, не одружений, освіта середня спеціальна, раніше судимий:
- 12.06.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.76 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від вібрування покарання звільнений з випробуванням, строком на 1 рік;
- 19.04.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, 71 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 28.03.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до 240 годин громадських робіт;
- 09.10.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від вібрування покарання звільнений з випробуванням, строком на 2 роки;
- 19.01.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 ч.1, ч.2 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнений
17.08.2018 по відбиттю строку покарання.
прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, який не оспорюється учасниками судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 , в червні 2020 року в денний час доби, знаходячись буля будинку АДРЕСА_2 , на лавочці знайшов пенсійне посвідчення, серії НОМЕР_1 , видане 17.01.2018 року Довгинцівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 1971 року народження, яке вирішив залишити при собі.
Надалі у ОСОБА_3 в ході зберігання вказаного пенсійного посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і яке відповідно ст. 381 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2249-VIII від 19.12.2017 надає особам з інвалідністю I та II групи, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю, право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення, зазначеного у Законі, виник злочинний умисел на підроблення вказаного посвідчення.
Так, на початку вересня 2020 року, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення документа, з метою засвідчення особи та подальшого протиправного використання вищевказаного посвідчення для безкоштовного власного проїзду у громадському транспорті, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, власноручно вклеїв у пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17.01.2018 Довгинцівським відділом обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_5 фотокартку зі своїм зображенням, чим підробив пенсійне посвідчення.
В подальшому, 25.09.2020 року, в період часу з 15 годин 00 хвилин по 15 годин 38 хвилин, в ході огляду місця події, а саме території біля будинку №20 по вул. В.Матусевича в Металургійному районі м. Кривого Рогу у ОСОБА_3 виявлено та вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , з вклеєною фотокарткою останнього.
Згідно висновку судово - технічної експертизи № 19/104-17/1/1868 від 20.10.2020 року, бланк пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_1 відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку пенсійним посвідченням, які виготовляються поліграфічним комбінатом «Україна», в бланку пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , виявлені зміни первинного змісту, які внесені шляхом вклеювання нової фотокартки.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем .

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_6 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за його відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та призначення покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає можливим призначити покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк 1 ( один ) рік.

У відповідності зі ст. 76 ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати засудженого

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи
№ 19/104-17/1/1868 від 20.10.2020 року в сумі 1961,4 грн.,

Матеріали кримінального провадження №0000193 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/6587/20, провадження №1-кп/210/858/20.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1