ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7478/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1254/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
14 cічня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року відносно ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду даного кримінального провадження цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави.
Клопотання прокурора - задоволено. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строком на шістдесят днів, а саме до 30.01.2021року - включно.
На зазначену ухвалу обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить зменшити розмір застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

А згідно з положеннями частини другої вказаної статті ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 р. положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином вказане рішення Конституційного Суду надало можливість апеляційного оскарження виключно ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження.
Як вбачається, обвинувачений оскаржує ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо зменшення розміру застави, окреме оскарження якої не передбачене чинним КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 належить відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ч.ч. 4, 5 ст. 399 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року відносно ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя -