Справа № 462/4714/16-к
провадження 1-в/462/194/20
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , засудженої вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2017 року за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190, ст.71 УК України на 2 роки 2 місяця позбавлення волі про застосування ЗаконуУкраїни "Про амністію» та звільнення від подальшого відбування покарання,-

В С Т А НО В И Л А:

На розгляд Залізничного районного суду м.Львова надійшло вказане клопотання, в якому засуджена ОСОБА_2 просить застосувати до неї амністію, оскільки вона вже відбула більшу половину строку покарання.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_2 , не надаючи висновку щодо ступеню обґрунтованості заявлених засудженою вимог, - приходжу до наступних висновків.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2017 року ОСОБА_2 засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, на 2 роки 2 місяця позбавлення волі .

З клопотання засудженої вбачається, що вона відбуває покарання у Державній установі «Покровський виправний центр (№79)» Дніпропетровська області, м.Покровськ, вул.Зонова, 15.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України N 1810-VIII від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

В клопотанні засуджена ОСОБА_2 порушує питання застосування до неї амністії , оскільки вона відбула вже більшу половину строку.

Питання щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про застосування амністії до засуджених, - не врегульовано ні в Законі України N 392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року "Про застосування амністії в Україні", ні в ст. 85 КК України, якою закріплено норми про звільнення від покарання на підставі закону України про амністію або акта про помилування, ні в ст. ст. 537, 539 КПК України, якими визначено процесуальний порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя. З урахуванням вказаного, вважаю, що в клопотанні засуджена фактично порушує питання про звільнення від покарання, тому за аналогією має вирішуватись відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10, 11, 13 цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі N 223-75704-14 від 26.05.2014 р. роз`яснив, що під час виконання вироку питання застосування закону "Про амністію у 2014 році", враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК). В розумінні ст. 86 КК України, Закон України "Про амністію у 2016 році" містить аналогічні положення як і Закон N 1185-VII від 08.04.2014 року, рекомендації щодо якого надав ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судом встановлено, що на теперішній час засуджена ОСОБА_2 утримується в Державній установі «Покровський виправний центр (№79)» .

З урахуванням вищевказаного, дане клопотання засудженої ОСОБА_2 не підсудне Залізничному районному суду м.Львова, тому підлягає поверненню з роз`ясненням засудженій, що вона має звертатися з заявленими вимогами про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" до місцевого суду за місцем відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 85, 86 КК України, керуючись ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 , засудженої вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2017 року за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 , ст.71 УК України на 2 роки 2 місяця позбавлення волі, про застосування Закону України "Про амністію» та звільнення від подальшого відбування покарання визнати таким, що не підлягає розгляду Залізничним районним судом м.Львова в зв`язку з непідсудністю.

Клопотання повернути засудженій ОСОБА_2 .

Роз`яснити засудженій право звернення з даним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок суду (за місцем відбування покарання).

Копію ухвали невідкладно направити на адресу Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», 53300, Дніпропетровська області, м.Покровськ, вул.Зонова, 15 для вручення засудженій ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1