Справа №295/5215/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001823 від 22.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висока-Піч, Житомирського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньо-спеціальною освітою, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

19.04.2020 близько 18 годин 30 хвилин ОСОБА_3 перебував поблизу огородженого домоволодіння, що по АДРЕСА_2 .

У цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме: огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а саме огороджену територію, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 пересвідчившись, в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, шляхом відкривання хвіртки проник до приватного подвір`я будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до гаражного приміщення, розташованого на території огородженого домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 оглянув вказану територію, де виявив та викрав автозапчастини, що знаходилось біля гаражного приміщення, належні ОСОБА_5 , а саме: глушник із системою випуску вихлопних газів до автомобіля «Volvo-240» 1991 року випуску, вартістю 438,60 грн., розподільчий вал двигуна до автомобіля «Volvo-240» 1991 року випуску вартістю 972,60 грн.

У подальшому, утримуючи вказане викрадене майно при собі ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив, та викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1411, 20 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

29.04.2020 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , зі сторони обвинувачення та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 зі сторони захисту, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок уклали угоду про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Обвинувачений в присутності захисника та прокурор погодилися на призначення узгодженого покарання, отримали роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставини, які обтяжують покарання, те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, погодилися на призначення останньому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України обумовлене санкцією відповідною статті, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбуття основного покарання із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених судом.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений повністю визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Інші учасники судового провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості та зазначили, що угоду було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду про визнання винуватості від 29.04.2020 року, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимоги ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

Стягненню з ОСОБА_3 підлягають процесуальні витрати за проведення судово автотоварознавчої експертизи № 1283/1320/20-25 від 28.04.2020 у сумі 972,60 грн. відповідно положенню ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не має.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 375, 394, 468, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив :

Затвердити угоду про визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0001823.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити останньому покарання обумовлене санкцією відповідною статті, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган пробації.

Долю речових доказів суд вирішує наступним чином:

- глушник з системою випуску вихлопних газів до автомобіля «Volvo-240», 1991 року випуску, розподільчий вал до двигуна до автомобіля «Volvo-240», 1991 року випуску - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст. 474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1