Провадження № 1-кс/592/6001/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

28.10.2020 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, згідно якого слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , в якому вилучено речовини невідомого походження, що перебуває у володінні ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що під час поверхневої перевірки транспортного засобу марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням, ОСОБА_5 було виявлено у підлокітнику згортки з речовиною, схожою на наркотичну.

12.10.2020 в період часу з 08, год. 11 хв. до 10 год. 14 хв. проведено обшук транспортного засобу марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено речі та предмети та транспортний засіб БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик.

Вилучені мобільні телефони можуть бути використані як доказ фактів та обставин, тобто зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини pvp, які встановлені під час досудового розслідування та можуть бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Необхідність застосування арешту на майно, належне ОСОБА_5 полягає у позбавленні останнього можливості сховати, знищити чи іншим чином розпоряджатись ним.

Зазначає, що вилучені в ході огляду місця події речі та предмети ймовірно зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддями вчинення злочину, у зв`язку із цим, можуть бути в подальшому використані, як докази у вказаному кримінальному провадженні після проведення відповідних експертиз для встановлення підтвердження чи спростування кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі статті 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків виходячи з наступного.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.10.2020 клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002779 повернуто прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2020 клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002779 повернуто прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Звертаючись повторно з клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 слідчий зазначає, що вилучені «мобільні телефони можуть бути використані як доказ фактів та обставин, тобто зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини pvp, які встановлені під час досудового розслідування та можуть бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні», однак яке відношення мають мобільні телефони до даного клопотання про накладення арешт на автомобіль слідчим не зазначено.

У клопотанні не зазначено конкретно підстави і мету відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту саме автомобіля, не зазначено яким критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України він конкретно відповідає чи є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0002779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України в рамках якого подане клопотання за обставин викладених у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Крім того, автомобіль, на який просить накласти арешт слідчий відповідно до Протоколу обшуку вилучений 12.10.2020, а клопотання надійшло до слідчого судді на розгляд 28.10.2020, обґрунтування причин пропуску строку звернення передбаченого частиною 5 статті 171 КПК України до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту клопотання не містить.

Згідно частини 3 статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про решт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже, відповідно до частини 3 статті 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.

Недоліки клопотання, зазначені в ухвалах слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.10.2020 та від 26.10.2020 про повернення на доопрацювання, не усунено, клопотання належним чином не обгрунтовано.

Керуючись статтями 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків встановити строк - сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1