Справа № 761/5459/15-к
Провадження №1-кп/761/62/2020
В И Р О К
іменем України

22 грудня 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , законного представника потерпілої - ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006397 від 23 червня 2014 року відносно

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно неодруженого,який працює слюсарем-ремонтником-збірником ДАХК Артем, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014),

У С Т А Н О В И В:

22 червня 2014 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходовій клітині поблизу квартири на 7-му поверсі в під`їзді АДРЕСА_2 , зустрів свою знайому потерпілу малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Побачивши, що потерпіла ОСОБА_8 підіймається сходами вгору, де відсутні сторонні особи та немає можливості покликати когось на допомогу, обвинувачений ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел, спрямований на її зґвалтування, попрямував слідом за нею та, опинившись з потерпілою ОСОБА_8 наодинці на технічному поверсі будинку АДРЕСА_3 , при цьому користуючись своєю перевагою у фізичній силі, з мотиву задоволення своєї статевої пристрасті схопив останню за обидві руки, та висловив вимогу вступу з ним у статевий зв`язок. Отримавши відмову на вказану вимогу, обвинувачений ОСОБА_10 з метою вступу у статеві зносини з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 та подолання опору, повалив її на підлогу та, сівши зверху на неї, не даючи змоги вирватись, схопив рукою за шию. Після цього, з метою подолання опору з боку потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 продовжив застосовувати щодо ОСОБА_8 фізичне насильство, яке виражалось у стисканні її рук в ділянці кистей та зап`ясть, нанесенні ударів в область обличчя, а також внаслідок притискання потерпілої масою свого тіла, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на різних частинах тіла.
Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_10 насильно, проти волі потерпілої ОСОБА_8 , не реагуючи на її прохання не вчиняти протиправних дій, та долаючи її опір, зняв з неї шорти і труси, після чого, достовірно знаючи, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку, із застосуванням фізичного насильства, вступив з нею проти її волі в статеві зносини у формі природного гетеросексуального статевого акту, при цьому порушивши у потерпілої ОСОБА_8 цілісність дівочої пліви та спричинивши її розрив.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та повідомив суду, що 22.06.2014 зранку до 14 години перебував у знайомого свого брата, та вони разом виживали алкогольні напої. Після цього він разом з братом пішли додому за адресою їх проживання - АДРЕСА_3 , де спали до вечора. Приблизно о 20 годині він пішов до магазину «АТБ», де купив пиво та цигарки, після чого пішов до парку, що знаходиться поруч з Шевченківським УП ГУНП в м. Києві. Провівши там деякий час, в подальшому він пішов до дому, куди повернувся орієнтовно о 21 годині 40 хвилин. Біля свого будинку побачив групу міліціонерів, які затримали його брата. Після того як співробітники міліції дізнались дані про його особу - ОСОБА_10 , його було затримано. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що був із потерпілою ОСОБА_8 у дружніх відносинах, і жодних насильницьких дій до неї не застосовував і в статеві зносини не вступав.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014), вона знайшла своє підтвердження в ході дослідження всієї сукупності доказів по даній справі.

Так, як пояснила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 (в присутності законного представника та психолога), в пізній час доби наприкінці червня 2014 року після сварки з мамою вона пішла поплакати на горище будинку по АДРЕСА_3 . Там вона почула шорохи та побачила обвинуваченого ОСОБА_10 , з яким раніше вона була знайома. Обвинувачений ОСОБА_10 підійшов до неї та вони почали розмовляти, при цьому мовлення у останнього було малорозбірливе, і вона відчула від нього запах алкоголю. Далі, коли вона захотіла піти, обвинувачений ОСОБА_10 почав хапати її за руки та вимагати від неї вступити з ним у статевий зв`язок. Після її відмови обвинувачений ОСОБА_10 завалив її на підлогу та почав бити по обличчю і придушувати, тримаючи рукою за шию, а також сильно стискаючи зап`ястя рук, при цьому вона, намагаючись заспокоїти його, попросила час для підготовки, і ОСОБА_10 на певний незначний період зупинив свої дії, а далі всупереч її волі, продовжуючи силою утримувати за руки і шию, вступив у природній статевий акт. Як у подальшому пояснила потерпіла ОСОБА_8 , після зґвалтування ОСОБА_10 вона прибігла додому і розповіла про все бабусі - ОСОБА_13 .
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується дослідженими письмовими доказами, які долучені до матеріалів судового провадження, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.06.2014, відповідно до якого ОСОБА_13 22.06.2014 о 23 годині 00 хвилин повідомила до Шевенківського РУ ГУМВС України в м. Києві про зґвалтування її малолітньої онуки - ОСОБА_8 їх сусідом - ОСОБА_10 на даху будинку за адресою: АДРЕСА_3 ;
- даними витягу з кримінального провадження № 0006397 про внесення до ЄРДР 23.06.2014 даних щодо вчинення 22.06.2014 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України;
- даними протоколу огляду місця події від 22.06.2014 та фототаблицею до нього, відповідно до якого вхід на горище будинку по АДРЕСА_3 відбувається через металеві двері, які на момент огляду відчинені;
- даними Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_10 доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві 23.06.2014 о 0 годин 42 хвилини;
- даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 23.06.2014, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_10 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України;
- даними протоколу огляду місця події від 22.06.2014 та фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто квартиру, в якій проживає потерпіла ОСОБА_8 , в ході проведення огляду вилучено одяг з плямами бурого кольору, в який була одягнута потерпіла;
- даними консультативного висновку від 23.06.2014 об 2 годині 40 хвилин лікарів КМКБ № 6, відповідно до якого на кожних покровах потерпілої ОСОБА_8 наявні синяки та садна на ділянці шиї, колін;
- даними направлення № 13 обвинуваченого ОСОБА_10 для огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_10 23.06.2014 о 1 годині 45 хвилин відмовився від огляду;
- даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.06.2014 з фототаблицями, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених їй осіб для впізнання впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як такого, що проти її волі вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом;
- даними акту судово-психіатричної експертизи № 725 від 02.09.2014, відповідно до якого встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 у період, коли відбулось її зґвалтування та на час проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждала. Потерпіла ОСОБА_8 не виявляє підвищеної схильності до фантазування. Вона здатна вірно сприймати обставини, які мають значення по кримінальному провадженню та надавати щодо них свідчення. Потерпіла ОСОБА_8 здатна розуміти характер та значення вчинених відносно неї дій, вона не має індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на її поведінку в ситуації, яка досліджується по кримінальному провадженню;
- даними висновку експерта № 1692 від 13.08.2014, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при її обстеженні виявлені ушкодження:
а) синці - на передньо-боковій поверхні шиї в верхній, в середній, в нижчій третинах, на передній поверхні шиї справа на рівні правого краю щитоподібного хряща у верхній-нижній третинах, підщелепній ділянці зліва, на передній поверхні шиї по центру в середній третині, на боковій поверхні шиї зліва в середній-нижній третині; дрібнокрапкові крововиливи на склерах та кон`юктивах обох очей. Характер та морфологічні ушкодження свідчать про те, що синці утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), крововиливи є наслідком підвищення кров`яного тиску і проникності стінок кровоносних судин в результаті стискання шиї, не супроводжувались комплексом розладів функцій центральної нервової системи, серцево-судинної системи та органів дихання, котрі загрожують життю (відсутні об`єктивні клінічні дані) згідно з п. 2.1.3.-у), 4.6. Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень тривалістю не більше як шість днів (за критерієм тривалості розладу здоров`я), згідно з п. 2.3.5 цих Правил.
б) синець - на лівій щоці; садна в проекції лівої виличної дуги, на лівій щоці, в проекції верхньо-внурішнього кута правої лопатки, по центру правої лопатки, в проекції внутрінього краю лівої лопатки, в здухвинній ділянці зліва, на лівій сідниці з переходом в проекцію кульшового суглобу, в проекції крижового відділу хребта, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-го і 3-го п`ясно-фалангового суглобу, на лівій сідниці у верхньо-внутрішньому квадранті, на правій сідниці у верхньо-зовнішньому квадранті (2), в проекції правого кульшового суглобу по зовнішній поверхні. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Висновком експерта № 1692 від 13.08.2014 встановлено, що морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_8 дозволяють вважати спроможними термін їх утворення 22.06.2014. Цілісність дівочої пліви у потерпілої ОСОБА_8 порушена, має місце свіжий розрив дівочої пліви. Давність порушення цілості дівочої пліви може відповідати 22.06.2014.
- показаннями експерта ОСОБА_14 , яка, роз`яснюючи висновок експерта № 1692 від 13.08.2014 у судовому засіданні, пояснила, що на тілі потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, які за часом виникнення та механізмом утворення відповідають обставинам справи та поясненням потерпілої ОСОБА_8 , цілісність дівочої пліви у потерпілої ОСОБА_8 була порушена та мала місце свіжого розриву дівочої пліви, давність утворення якого відповідає 22.06.2014;
- даними висновку експерта від 16.07.2014 № 1690, відповідно до якого при судово-медичні експертизі обвинуваченого ОСОБА_10 виявлено: садна - в лобній ділянці зліва, на спинці носу в верхній третині, в лівій вилицевій ділянці, в правій скроневій ділянці, на правій щоці (два), в лівій лопатковій ділянці. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 22.06.2014 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм розладу здоров`я);
- свідченнями експерта ОСОБА_15 , який роз`яснюючи висновок експерта № 1690 від 16.07.2014 у судовому засіданні показав, що під час огляду обвинуваченого ОСОБА_10 ним були виявлені садна в лобній ділянці зліва, на спинці носу в верхній третині, в лівій вилицевій ділянці, в правій скроневій ділянці, на правій щоці (два), в лівій лопатковій ділянці, по давності утворення які відповідають 22.06.2014;
- даними акту судово-медичного дослідження від 16.07.2014 № 173/ц, відповідного до якого при судово-цитологічному дослідженні мазків-відбитків та змиву статевого члену обвинувачено ОСОБА_10 знайдені клітини проміжного шару слизової оболонки особи жіночої генетичної статі, встановити регіональну належність яких не вдалось через їх малу кількість та невиразність морфологічних та цито-хімічних ознак;
- даними акту судово-психіатричного експерта № 202 від 30.09.2014, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_16 виявляє ознаки епізодичного зловживання алкоголем, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період кримінального правопорушення, в якому підозрюється обвинувачений ОСОБА_10 , виявляв ознаки епізодичного зловживання алкоголем, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- показаннями в судовому засіданні рідного брата обвинуваченого ОСОБА_10 свідка ОСОБА_17 , у яких останній повідомив про те, що 22 червня 2014 року він разом з братом обвинуваченим ОСОБА_17 з 15 до 20 години знаходився вдома за адресою проживання: АДРЕСА_1 , а після 20 години останній пішов з дому, і більше в цей день він його не бачив.
Суд вважає дані докази такими, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014).
У зв`язку з наведеним, суд не приймає показання обвинуваченого ОСОБА_10 про непричетність до зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 .
Так, як встановлено в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_8 в ході допиту у пристуності дитячого психолога та своєї бабусі, з якою проживає постійно, достатньо детально та послідовно повідомила про перебіг подій у вечірній час 22 червня 2014 року, зокрема про насильницкі дії по відношенню до неї з боку ОСОБА_10 , в тому числі повязаних із згвалтуванням її, при цьому показання потерпілої, на переконання суду, носили абсолютно щирий характер, були позбавленні завчасно підготовлених мовних конструкцій, позбавленні суттєвих протиріч, при цьому за епізодом максимально інтимного змісту (опис безпосередніх дій ОСОБА_10 щодо згвалтування) показання потерпілої супроводжувались емоційно-пригніченими проявами у формі сліз та плачу, і зазначене, за обставин встановлення судом відсутності підстав для оговору потерпілою ОСОБА_10 , на думку суду, безспірно вказує, що саме такі показання потерпілої ОСОБА_8 слід покласти в основу даного вироку, що суд і робить.
Що ж стосується згаданих показань обвинуваченого ОСОБА_10 , то суд вважає, що у такий спосіб останній намагається уникнути відповідальності за вчинене, та спонукати суд до хибного висновку по цій справі.
Водночас, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що безпосередньо перед здійсненням насильницького статевого акту з потерпілою ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 , примушуючи до покори йому, погрожував потерпілій вбивством, зокрема про такі обставини остання переконливо в суді не повідомляла, а тому, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, які визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд виключає з обвинувачення посилання на такі обставини.
Крім того, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів такі матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: висновок експерта № 176/ц від 30.07.2014, висновок експерта № 237 від 24.07.2014, висновок експерта № 247 від 22.08.2014, акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 84 від 04.07.2014, протокол огляду місця події від 30.08.2014, оскількі згадані документи за своїм змістом не мають доказового значення для справи та фактичних обставин кримінального провадження.
Таким чином, оскільки ОСОБА_10 своїми діями вчинив згвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства відносно малолітньої, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014).
При призначенні виду та міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Згідно зі ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлені.
Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 є раніше не судимою особою, у період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв ознаки епізодичного зловживання алкоголем, та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, за місцем навчання та роботи характеризується посередньо.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_10 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, у межах санкції ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014).
Стосовно зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах кримінального провадження № 0006397, то слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_10 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2014 перебував під вартою у період з 23.06.2014 по 18.08.2014, а тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII) цей строк попереднього ув`язнення, а також строк перебування під вартою до набрання вироком законної сили, зараховується судом у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку із окремими проявами неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 під час судового розгляду, які виявилися у неодноразових фактах неприбуття в судові засідання, що, на думку суду, свідчить про реальність ризику переховування від суду, до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 слід змінити з домашнього арешту на тримання під вартою.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції КК України станом 04.06.2014), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років і шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 22 грудня 2020 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 23.06.2014 по 18.08.2014, а також строк перебування під вартою до набрання вироком законної сили, за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази спортивну кофту рожевого кольору марки Демікс, шорти комбінованого кольору червоного-темно-синього білого кольору з написом CUCHI, майку білого кольору з написом Зорокігс повернути власнику - ОСОБА_8 , інші речові докази - знищити.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, застосований ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, із взяттям під варту в залі судового засідання негайно.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3