Справа № 372/3886/17
Провадження № 1-кп-14/20
В И Р О К
іменем України

27 листопада 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004087 від 06.04.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, заміжньої, працюючої на посаді економіста фінансового обліку ТОВ «Ноілс», зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимої,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків за наступних обставин.

Так, 31 березня 2017 року о 19 годині 30 хвилин, старшим слідчим ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 в присутності понятих, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0013959 від 03.11.2016, за дозволом особи, яка проживала в квартирі ОСОБА_7 розпочатий обшук в квартирі АДРЕСА_4 , в якій фактично проживав ОСОБА_9

31 березня 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході обшуку вказаної квартири, а саме кімнати, в якій проживає ОСОБА_9 , слідчим в присутності понятих виявлений предмет, схожий на пістолет «Макарова», з предметами, що схожі на набої, мобільний телефон марки «Айфон» та сім документів роздрукованих на бланках схожих на справжні бланки Служби безпеки України, в яких містилась інформація про відкрите кримінальне провадження відносно потерпілого ОСОБА_10 .

В ході обшуку в кімнаті, в якій проживає ОСОБА_9 , зайшла його матір ОСОБА_6 , яка разом з особою, яка проживала в квартирі ОСОБА_7 розпочали активні дії спрямовані на перешкоджання працівникам поліції, які виразилися в тому, що ОСОБА_6 в присутності понятих заволоділа предметом схожим на пістолет «Макарова» з предметами схожими на набої та мобільним телефон марки «Айфон» не давши можливості вилучити виявлене. В подальшому продовжуючи свої злочинні дії разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , схопивши схопила слідчого ОСОБА_8 за руку та виштовхала його та понятих силоміць з квартири зачинивши вхідні двері на замок, в результаті чого не було завершено слідчу дію належним чином та здійснено опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, старшим групи слідчих у кримінальному провадженні, старшим слідчим СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за погодження з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 невідкладно підготовлено клопотання про проведення обшуку, яке направлено до Шевченківського районного суду м. Києва.

04 квітня 2017 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 в порядку ст. 233, 234, 237, 309 КПК України, винесла ухвалу якою задовольнила подане їй клопотання та надала дозвіл слідчому та групі слідчих на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 , з метою виявлення 7 бланків документів СБУ, на яких міститься інформація про потерпілого ОСОБА_10

04 квітня 2017 року, старшим слідчим СВ ВП№4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за погодження з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 до Шевченківського районного суду м. Києва, подане клопотання про повторний обшук в квартирі АДРЕСА_4 , з метою виявлення мобільних терміналів, СІМ-карток, вогнепальної зброї, боєприпасів, які могли мати доказове значення у кримінальному провадженні №0013959 від 03 листопада 2016 року, та які фактично були виявлені слідчим ОСОБА_8 в ході проведення обшуку 31 березня 2017 року. Подане клопотання задоволено слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва.

06 квітня 2017 року, в ході проведення повторного обшуку, виявлених раніше мобільних терміналів, СІМ-карток, предметів ззовні схожих на вогнепальну зброю та боєприпаси, в квартирі вже не знаходилось.

Умисні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_12 направлені на вчинення опору працівникам Шевченківського УП ГУНП у м. Києві під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 . 31 березня 2017 року, призвели до втрати речових доказів в кримінальному провадженні № 0013959 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 189 КК України та в кримінальному провадженні № 0007051 за ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала та показала, що в березні 2017 року, точної дати не пам`ятає, прийшла до своєї квартири АДРЕСА_4 . В квартирі було багато незнайомих їх людей, які були одягнуті в цивільний одяг, та проводили обшук в квартирі. Приїхав її адвокат та повідомив, що у осіб, які знаходились в квартирі не має відповідних документів на проведення обшуку. Обвинувачена, яка перебувала у схвильованому стані попросила їх вийти. Дані особи вийшли з квартири, проте через деякий час відкрили вхідні двері та знову зайшли в квартиру та продивили обшук у всіх приміщеннях. Обвинувачена знову попросила їх вийти, вони погрожували обвинуваченій проте вийшли з квартири. Обвинувачена та ОСОБА_7 нікому тілесні ушкодження не наносили, бійки не були, нікому не погрожували. Ніяких документів їй не показували, вона нічого не підписувала. Зброї в квартирі не бачила. Повідомили, що затримали її сина і тому проводять обшук. Щоб відкрити двері у квартиру другий раз, ключі взяли у сина.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та показав, що 31 березня 2017 року перебував у квартирі АДРЕСА_4 . Збирався іти забирати сина зі школи. В двері квартири постукали невідомі особи та повідомили його, що хочуть провести обшук бо затримали його сина, обвинувачений запитав чи є в них дозвіл на обшук, йому нічого не відповіли і він двері не відрив. Через деякий час він вийшов з квартири та побачив в під`їзді стояло чотири невідомі особи, які не дали змоги йому пройти на вулицю. Обвинувачений викликав поліцію і зателефонував тестю та дружині ОСОБА_6 . Приїхала поліція, відібрала у нього пояснення і поїхала, потім прийшов тесть і пішов забирати сина зі школи. Повідомив осіб, що без дозволу суду нікого не впустить у квартиру та викликали адвоката. Вказані особи попросили допустити їх до квартири лише щоб подивитись в кімнаті сина і обвинувачений погодився. До квартири зайшло приблизно шість осіб з понятими. Зайшли в кімнату сина почали проводити обшук, тому він почав вимагати щоб вони вийшли з квартири, проте його ніхто не слухав, жодних документів не показували. Потім приїхала дружина, особи вийшли з квартири, проте потім через хвилину знову зайшли, обвинувачений їх не пускав і вони вийшли з квартири. Фізичного контакту та бійки не було. Обвинувачений та ОСОБА_6 нікого не ображали, не били, йому погрожували. Обвинувачений написав письмовий дозвіл на огляд квартири під примусом, йому погрожували, що буде обшук у інших родичів і говорили, що це не обшук. Права його не роз`яснювали, жодних протоколів він не підписував. Про пістолет йому нічого невідомо, жодних речей не було вилучено.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами свідків.

Так, допитаний в судову засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює в Шевченківському районному відділі поліції міста Києва. Проводилось досудове розслідування відносно ОСОБА_14 , по факту вимагання коштів, який є сином обвинувачених, в якому свідок був слідчим. 31.03.2017 приблизно о 13:20 год., в місті Києві ОСОБА_14 був затриманий при отриманні коштів. Він повідомив, що проживає разом з батьками в АДРЕСА_5 . Тому було прийнято рішення про обшук даного приміщення без ухвали слідчого судді. Власник квартири ОСОБА_7 дав свій дозвіл, в зв`язку з чим був проведений обшук в квартирі, було знайдено речові докази вчинення кримінального правопорушення, листи щодо вимагання коштів та пістолет. Було складено протокол та описано речі. Потім до квартири зайшла ОСОБА_6 , яка почала ображати осіб які були присутні в квартирі, висловлюватись нецензурною лайкою, виштовхувати з квартири її повідомили, що проводиться обшук працівниками поліції, проте обвинувачена на це не реагувала та забрала пістолет, який був знайдений в квартирі. Потім обвинувачені спільно вигнали працівників поліції та понятих з квартири. На наступний день вказаний обшук був узаконений у слідчого судді. Через декілька днів був проведений повторний обшук, проте вказаних вище речей вже не було знайдено. На скільки йому було відомо, під час першого обшуку було вилучено якість листи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що його запросили бути понятим при проведенні обшуку в квартирі в 2017 році, точніше не пам`ятає. Разом з працівниками поліції та іншим понятим піднялись до квартири. Чоловік який знаходився в квартирі спочатку нікого не пускав, потім погодився та допустив працівників поліції в квартиру. В квартиру зайшли троє працівників та двоє понятих. Під час обшуку в кімнаті сина були знайдені документи, телефони та пістолет. Потім в квартиру зайшла жінка, яка почала всіх виганяти з квартири, почалась суперечка після того як були знайдені вказані речі. Працівники поліції були в цивільному одязі. Обвинувачений ОСОБА_7 поводив себе спокійно, але також приймав участь у конфлікті. Були образи нецензурними словами, виштовхували з квартири, перший раз вигнали в під`їзд, потім знову пустили в квартиру, проте потім також вигнали. ОСОБА_6 не давала проводити обшук, чи вчиняв активні дії ОСОБА_7 не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в 2017 році працював слідчим в Шевченківському відділі поліції міста Києва. В його провадженні перебувала справа по шахрайству, підозрюваний був ОСОБА_16 . 31.03.2017 в обідній час ОСОБА_16 був затриманий в місті Києві при отриманні коштів, які вимагав. Був проведений його огляд та обшук автомобіля. Підозрюваний повідомив, що проживає в Обухові з вітчимом та мамою. Працівники поліції приїхали в Обухів, зателефонували батькам та запросили для проведення огляду в квартирі. Через деякий час з`явився ОСОБА_7 , якого допитали як свідка і він підтвердив факт проживання його у квартирі та підозрюваного ОСОБА_16 . Від ОСОБА_7 було отримано письмову згоду на огляд квартири, до якої зайшли працівники поліції та поняті. В кімнаті де проживав підозрюваний ОСОБА_16 знайшли речові докази (бланки СБУ, пістолет, коробку від телефону). Всі вказані речі розклали на ліжку та сфотографували. В цей час до квартири зайшла обвинувачена ОСОБА_6 , та її адвокат, побачила працівників поліції та одразу почала поводити себе агресивно, ображала нецензурними словами, виганяла з квартири. Свідок їй представився, розповів про затримання сина і повідомив про проведення процесуальної дії. Проте, ОСОБА_6 продовжила поводити себе агресивно та почала виштовхувати працівників поліції та понятих з квартири. Декілька працівників поліції вийшли з квартири, а в квартирі залишились два працівника поліції та два понятих. В цей час обвинувачена забрала з ліжка коробку від телефону та пістолет та винесла їх у невідомому напрямку та продовжила виганяти працівників поліції з квартири, також їй почав допомагати ОСОБА_7 , який спочатку не чинив супротив. Обвинувачений повідомив, що не давав дозволу на обшук. Після того як обвинувачені вигнали одного понятого, свідок зупинив слідчі дії та вийшли з квартири. В подальшому вказаний на обшук було отримано ухвалу слідчого судді. А під час проведення повторного обшуку на підставі ухвали судді, вказаних вище речей не було виявлено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що був адвокатом сина обвинувачених. Був присутній, на запрошення ОСОБА_6 , з якою уклали відповідний договір, коли в квартирі обвинувачених намагались провести незаконний обшук. Коли зайшов в квартиру там знаходились багато невідомих осіб, які ходили по квартирі. Свідок повідомив, що обшук є незаконним, оскільки не має дозволу власника або ухвали слідчого судді. Тому працівників поліції попросили вийти, що вони і зробили. Через деякий час вони знову зайшли в квартиру відчинивши двері, їх знову просили вийти з квартири, вони вийшли і вже не повертались. Жодних документів працівники поліції не надавали, жодних документів не підписували, нічого не вилучали. Була лише словесна перепалка, штовханини він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що в березні 2017 року перебував в місті Обухів. До нього підійшли працівники поліції та запросили бути понятим, він погодився. Зайшли в квартиру АДРЕСА_6 для проведення слідчих дій. Перед цим, ОСОБА_7 підписав дозвіл. В квартирі працівники поліції виявили деякі документ, пістолет і два телефони. Потім прийшла жінка ОСОБА_6 та адвокат, почала кричати та виштовхнула свідка з квартири, потім він повернувся, проте потім знову вигнали. Вказані вище речі не вилучили бо працівників поліції вигнали. Свідка після цього допитали. В квартиру заходили два працівника поліції та два поняті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що є рідною сестрою обвинуваченої. В 2017 році вона приїхала в квартиру де проживає ОСОБА_6 . Там знаходилось багато невідомих осіб без документів. Там відбувалась словесна перепалка, оскільки вони обшукували квартиру, та вимагали якісь речі. Працівники поліції вийшли з квартири, потім знову повернулись відкривши самостійно двері. Силу до працівників поліції ніхто не застосовував, жодних документів не складали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що є батьком обвинуваченої. В 2017 році йому зателефонував зять ОСОБА_7 та повідомив, що його заблокували і не випускають вийти з квартири. Коли він приїхав до будинку де живуть обвинувачені то побачив, що в під`їзді знаходяться чотири невідомі особи і ОСОБА_7 , який повідомляв, що йому потрібно їхати до школи забирати дитину, проте його не відпускали, та вимагали щоб їх допустили до квартири. ОСОБА_7 просив надати відповідні документи, свідок не бачив чи надавав обвинувачений згоду на обшук в квартирі. Свідок поїхав в школу та викликав поліцію.

Окрім викладених показань свідків вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому їм злочину, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами, а саме:

- витягами з ЄРДР, якими підтверджується внесення відомостей про злочин за ч.2 ст.342 КК України від 06.04.2017 на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. (т.1 а.с. 81-83);

- рапортом старшого слідчого відділу №4 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 щодо перешкоджання обвинуваченими у проведені обшуку в квартирі АДРЕСА_4 (т.1 а.с.91,92);

- заявою ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , про дачу добровільної згоди на огляд (проведення невідкладеної слідчої дії) в квартирі АДРЕСА_4 31.03.2017 (т.1 ас.94);

- протоколом обшуку квартири від 31.03.2017, за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_7 , в присутності понятих, де було виявлено ряд документів, пістолет та телефони. Обшук був закінчений, оскільки до квартири зайшла ОСОБА_6 та почала кричати та виганяти працівників поліції. Виявлені предмети залишені на зберіганні в квартирі (т.1 а.с.95-100);

- клопотанням про проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 01.04.2017 (т.1 а.с.102-110).

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києві від 04.04.2017, відповідно до якого встановлено, що 31.03.2017 за добровільною згодою ОСОБА_7 , проведено обшук у квартирі АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_9 , під час його виявлено та вилучено сім бланків документів СБУ, на яких міститься інформація про потерпілого. З огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя прийшов до висновку, що в результаті обшуку в квартирі АДРЕСА_4 можуть бути виявлені та зафіксовані відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. В зв`язку з цим, клопотання про обшук в квартирі АДРЕСА_4 задоволено (т.1 а.с.111-113);

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києві від 04.04.2017, відповідно до якої надано дозвіл на обшук в квартирі АДРЕСА_4 з метою та вилученні грошових коштів та іншого майна (т.1 а.с.126-127);

- протоколом обшуку квартири від 06.04.2017, за адресою: АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено речі та документи (т.1 а.с.128-134);

- іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Захистом на доведеність невинуватості обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушення надано та досліджено в судовому засіданні:

- лист начальника відділу Обухівського відділу поліції від 25.05.2018, де зазначено, що 31.03.2017 до чергової частини Обухівського відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що зі слів заявника за адресою АДРЕСА_2 слідчим Шевченківського управління поліції м. Києва буде проводитись невідкладний обшук (т.2 а.с.85);

- висновок по повідомленню до Обухівського ВП ГУ ГП в Київській області від 31.03.2017, де зазначено, що 31.03.2017 до чергової частини Обухівського відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що зі слів заявника за адресою АДРЕСА_2 слідчим Шевченківського управління поліції м. Києва буде проводитись невідкладний обшук. По прибутті за вказаною адресою нарядом ГРПП Обухівського відділку поліції ГУ НП в Київській області було встановлено: що слідчий Шевченківського УП ОСОБА_8 дійсно прибув провести слідчі дії. Відібрано пояснення від власника квартири (т.2 а.с.86);

- пояснення ОСОБА_21 від 31.07.2017, де зазначено його місце проживання: АДРЕСА_2 та вказано, що 31.03.2017 близько 17-00 год., він перебував за вказаною адресою та працівники поліції, які прибули для проведення слідчих дій і попросили дозволу зайти до квартири, проте він їм відмовив. Пізніше він вийшов з квартири, ці чоловіки не дали йому жодної змоги, тому він викликав поліцію. Документів на проведення слідчих дій йому не показували (т.2 а.с.88);

- оглянутим в судовому засіданні електронний носій інформації з відеофайлами на яких відображено перебування обвинувачених та працівників поліції в квартирі АДРЕСА_4 (т.2 а.с.90).

Оцінюючи обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, суд надає оцінку законності перебування працівників поліції та понятих в квартирі АДРЕСА_4 31.03.2017.

Так, відповідно до ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києві від 04.04.2017 було отримано дозвіл на проведення обшуку квартирі АДРЕСА_4 , який відбувся 31.03.2017.

Отже, вказаний обшук не був визнаний в судовому порядку таким, що проведений без відповідної правової підстави.

Також суду не надано доказів, що на ухвалу слідчого судді від 04.04.2017 були надані заперечення в ході проведення підготовчого засіданні в будь-яких інших кримінальних провадженнях, а докази, які були здобуті під час даного обшуку визнавались судом неналежними та недопустимими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обшук 31.03.2017 в квартирі АДРЕСА_4 , за згоди ОСОБА_7 , який проживав в даній квартирі, тобто мав право володіння, проводився відповідно до вимог КПК України.

Аналіз свідчень обвинувачених та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 щодо дій та механізму спричинення опору працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків (обшуку) саме обвинуваченими шляхом перешкоджання проведенню слідчих дій (образи, виштовхування з квартири, застосування сили, приховування речей, які були виявлені та в подальшому їх втрати) правдивими, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі.

При оцінці показів обвинувачених, свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 суд враховує, що свідок ОСОБА_17 під час обшуку мав процесуальний статус адвоката власника квартири, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 є близькими родичами обвинувачених, крім того, ОСОБА_20 не був присутній під час обшуку, тому суд оцінює їх покази критично.

Крім того, самі обвинувачені визнали факт, що під час обшуку 31.03.2017 у квартирі чинили перепони у проведенні слідчих дій шляхом систематичних вимагань до працівників поліції та понятих залишити квартиру.

Крім того, між діяннями обвинувачених у виді перешкоджанні та опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків та наслідками у виді не завершення процесуальної дії (обшуку), що призвело до втрати речей та документів, які мали значення для розслідування кримінального правопорушення встановлено безпосередній причинний зв`язок.

Доводи обвинувачених про непричетність їх до перешкоджання та опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків, суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами., а показами свідків, дослідженими письмовими доказами це спростовується, при цьому покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 в частині механізму перешкоджанні та опору працівникам поліції обвинуваченими у час і місці, визначеному обвинувальним актом, є взаємоузгодженими і послідовними.

Заперечення захисту, що копії письмових доказів, які були надані стороною обвинувачення та дослідженні в судовому засіданні, зокрема заява ОСОБА_7 про дачу добровільної згоди на огляд (проведення невідкладеної слідчої дії) в квартирі АДРЕСА_4 31.03.2017 (т.1 ас.94); протокол обшуку квартири від 31.03.2017, (т.1 а.с.95-100); клопотання про проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 01.04.2017 (т.1 а.с.102-110), не є належними та допустимими доказами не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та порушень при їх здобутті судом не встановлено. Також суд бере до уваги, що оригінали вказаних письмових доказів перебувають у матеріалах іншого кримінального провадження.

Зважаючи на приписи статті 94 КПК України суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано інкриміноване обвинувачення, яке ґрунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають непростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення особисто обвинуваченими окремих діянь, які підпадають під ознаки кримінально караних та можуть слугувати підтвердженням існування частини об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованому обвинуваченим злочину. Суд вважає, що винуватість обвинувачених доведена поза розумним сумнівом.

Поряд із тим, критерію «поза розумним сумнівом» не відповідають доводи сторони захисту, які є непереконливими та не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, застосовуючи принцип змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, спосіб і механізм вчинення інкримінованого обвинуваченими злочину.

За таких обставин, суд оцінює умисел обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при вчиненні інкримінованого діяння як такий, що був спрямований на опір працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини обвинувачення, що у сукупності підтверджує наявність причинного зв`язку між діяннями обвинувачених та наслідками у виді опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків, що призвело до втрати речей та документів, які мали значення для розслідування кримінального правопорушення.

Частково неправдиві покази обвинувачених, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 342 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразилися у опорі працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 342 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у опорі працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, їх особи та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які раніше не судимі, мають постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, висновок відділу пробації, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Також з врахуванням ч.2 ст.4 та ч.ч.1,2 ст.5 КК України, суд застосовує міру покарання обвинуваченим, що діяла на момент вчинення злочину, як таку, що пом`якшує кримінальну відповідальність та має зворотню дію в часі.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: електронний носій інформації залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1