Провадження №: 1-кс/755/5466/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 03.09.2020 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві звернувся до суду із клопотання, яке погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 С. Віротченком, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 03.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України про арешт майна.
Із тексту клопотання вбачається, що до Київської місцевої прокуратури №4 надійшов рапорт про виявлення кримінального правопорушення від старшого оперуповноваженого в ОВС 5 відділу 1 управління ГУ ВБ СБ України ОСОБА_4 , що отримано інформацію, щодо організації незаконних каналів передачі міжнародного телефонного трафіку в обхід міжнародних центрів комутації в межах Київського регіону.
Також указано, що невстановлені особи, за допомогою програмно-апаратного устаткування, здійснюють несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку, шляхом організації незаконних каналів передачі міжнародного телефонного трафіку, який вводиться в телефонну мережу операторів зв`язку під виглядом внутрішньодержавних з`єднань та може використовуватись особами причетними до протиправної діяльності незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР/ЛНР».
Зокрема, з номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , що відносяться до номерного ресурсу ТОВ «лайфселл» () виявлено находження вхідного трафіку голосової телефонії на телекомунікаційну мережу загального користування. Таким чином, невстановленими особами організовано незаконний канал міжнародного телефонного зв`язку, який непідконтрольний вітчизняним оператором зв`язку та органам, які здійснюють державний нагляд за ринком телекомунікації.
Відповідно до повідомлення ТОВ «лайфселл» повідомляє, що у період часу з 01.01.2020 до 31.07.2020 постійно виявляються факти направлення невставленими особами міжнародного трафіку голосової телефонії, зі спеціальним обладнанням, на телекомунікаційну мережу Товариства під виглядом виклику з мережі рухомого (мобільного) зв`язку, оминаючи Міжнародний центр комутації, що мають ознаки несанкціонованого втручання в роботу телекомунікаційної мережі Товариства. Вказані факти засвідченні протоколами Українського державного центру радіочастот.
У результаті зазначеної протиправної діяльності невстановлених осіб спостерігається порушення встановленого порядку маршрутизації, передбаченого п. 4 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», підпункту 5 пункту 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, пунктів 3.10, 3. 11, 4.4 Порядку маршрутизації трафіку в телекомунікаційній мережі загального користування України, затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №324 від 05.07.2012, зареєстрованого Міністерством юстиції України №1252/21564 від 25.07.2012.
Неправомірними діями невідомих осіб Товариству завдано зазначеної матеріальної шкоди. Так орієнтовним підрахунком протягом вищезазначеного часу, лише за деякими локаціями, зафіксовано 4312 сім-карт залучених до рефайлу, які згенерували 260 тисяч хвилин, з яких 50 тисяч хвилин на мережу Компанії, чим спричинили збиток, у формі недоотриманого прибутку на суму близько 130 000 грн.
Окрім цього, в рамках кримінального провадження, слідчими Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було проведено ряд обшуків на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва.
Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мережеве обладнання в якому знаходились сім-картки операторів, також виявлено та вилучено ноутбук « ОСОБА_5 » в якому ймовірно знаходиться база з персональними даними осіб.
13 жовтня 2020 року в якості свідка допитано ОСОБА_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , який зазначив, що мережеве обладнання він отримав від ОСОБА_7 на підставі договору №15/20 про надання послуг відповідального зберігання від 24 серпня 2020 року.
Також, було проведено обшук за адресою : АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , так під час проведення обшуку було виявлено 103 сім-картки та інше обладнання, яке зазначено у протоколі обшуку.
Також, під час здійснення досудового розслідування прокурором Київської місцевої прокуратури №4 та слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві були надані доручення в порядку ст. 36, 40 КПК України до ГУ ВБ СБ України, щодо встановлення осіб, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Під час виконання доручення було отримано, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має сталий контакт з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 має сталий контакт з ОСОБА_7 . ОСОБА_10 має сталий контакт з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в помешканні якого було вилучено обладнання. Також було встановлено, що ОСОБА_9 має сталий контакт з ОСОБА_12 .
14.11.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_9 було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.
Також встановлено, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , для здійснення незаконної діяльності, використовує автомобіль «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , який йому належить на праві приватної власності.
26.11.2020 року було проведено обшук автомобіля «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого було виявлено та вилучено: акумуляторні батареї BB BATTERY FTB 100-12 (12V,100AH/C/1.75VPC/25C у кількості 5-ти штук та автомобіль «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 .
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з?явилися, власник майна та його представник просили у задоволенні клопотання відмовити у їх відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно з ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
При цьому, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст.167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Разом із тим, п.7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.
Також, ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Разом із тим, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Як убачається із матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні №0000130 від 03.09.2020 року, жодній особі не здійснено повідомлення про підозру, однак слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 03.09.2020 року, 01.12.2020 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, що суперечить вимогам ч.2 ст.64-? КПК України,
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно матеріалів клопотання, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 03.09.2020 року здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
25.11.2020 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволення клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 03.09.2020 року, про проведення обшуку було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення мобільних терміналів, сім-карт, комп`ютерної техніки, серверного обладнання, мережевих плат, мережевих кабелів, мережевих фільтрів, модемів, магнітних та електронних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, що задіяні для здіи?снення протиправної? діяльності, засобів комутаціі?, бухгалтерської, фінансово-господарської документації щодо провадження незаконноі? діяльності та подальшого виведення у легальнии? обіг грошових коштів, отриманих під час цієі? діяльності, записів так званоі? неофіціи?ноі? («чорноі?») бухгалтерії, записних книжок, нотатків, чорнових записів, які містять таку інформацію, документів щодо права доступу до мереж зв`язку та глобальноі? мережі Інтернет, оплати за їх використання, систем відео- аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, серверів, на які передається та записується інформація.
26.11.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року було проведено обшук автомобіля «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , у ході якого було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_12 .
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються /ч.5 ст.132 КПК України/.
Разом із тим, слідчий звертаючись із клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не надав слідчому судді доказів обставин, на які він посилається, також не зазначив мету, яку переслідує орган досудового розслідування заборонивши третій особі розпоряджатися та користуватися майном, зазначивши лише норми чинного законодавства - ч.1, ч.2, ч.10 ст.170 КПК України, крім того не довів, що тимчасово вилучене майно у вигляді грошей є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, також не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які йдеться у клопотанні.
Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При цьому, в ч.3 ст.173 КПК України, зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які він посилається у клопотанні, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 03.09.2020 року про арешт майна - відмовити.
Вилучене 26.11.2020 року, під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_3 майно, а саме: акумуляторні батареї BB BATTERY FTB 100-12 (12V,100AH/C/1.75VPC/25C у кількості 5-ти штук та автомобіль «Деу Сенс» (DAEWOO SENS 1299), зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: