ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2581/20 Справа № 206/3132/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_7 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування на невідбутий строк відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, добре ставиться до праці з поставленими завданнями справляється, має заохочення та сумлінне поведінку і сумлінне ставлення до праці, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, у відношенні до засуджених неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації, підтримує соціально-корисливі зв`язки з рідними, виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально, дотримується вимог пожежної безпеки, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Повернення», вину у скоєному кримінальному правопорушенні усвідомив та кається, а також ОСОБА_7 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Крім того, на даний час фактично відбутий ОСОБА_7 строк складає вже більше двох третин призначеного покарання, із закінченням строку покарання 20.05.2022 року.
Таким чином, ОСОБА_7 , добрим ставленням до праці та сумлінною поведінкою доводить своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений та його захисник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 30.06.2016 року за ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі, згідно ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про приведення вироку РФ від 30.06.2016 року у відповідність із законодавством України, останнього ухвалено вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбуття покарання період з 21.04.2016 року по 04.10.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, згідно ухвали Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України. Кінцем строку відбування покарання є 20 травня 2022 року та станом на момент надходження клопотання до суду першої інстанції засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.
Згідно характеристики, наявної в матеріалах провадження, засуджений ОСОБА_7 в місцях виконання покарання перебуває з 22.04.2016 року, де під час відбуття покарання в СІЗО № 1 м. Краснодар РФ заохочень та стягнень не мав, з 25.10.2016 року відбував покарання у ВК (№6) с. Двобратське РФ, де мав одне заохочення, стягнень не мав, з 11.08.2018 року відбував покарання в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань № 4, де стягнень та заохочень не мав, з 06.10.2018 року відбував покарання в Державній установі "Жовтоводська виправна колонія (№26)", де характеризувався позитивно, мав два заохочення, стягнень не мав. 3 05.11.2019 року відбуває покарання у Державній установі Ігренський виправний центр (№133)", де характеризується позитивно, має одне заохочення, за власним бажанням на добровільній основі виконує обов`язки днювального відділення соціально-психологічної служби, виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально, дотримується вимог пожежної безпеки, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Повернення», надано гарантійний лист від ФОП ОСОБА_10 про зобов`язання працевлаштувати ОСОБА_7 , крім того надано довідку про те, що він є багатодітним батьком та колишнім військовослужбовцем.
Отже, з матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього чотирьох заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, позитивної характеристики та відсутність стягнень.
На переконання суду апеляційної інстанції, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
В контексті вимог ст. 6 КВК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. Також, враховуючи строк покарання, який вже останній відбув, колегія суддів вважає, що досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_7 , від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 8 місяців і 18 днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4