Ухвала
Іменем України
12 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 646/7838/19

провадження № 51-4872 ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за нововиявленими обставинами та вказану заяву повернуто заявнику для звернення до належного суду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_4 вказує на незаконність рішення суду апеляційної інстанції, порушення при його винесенні норм ст. ст. 2, 9, 30, 370, 464 та глави 34 КПК України. Крім того, на його думку, апеляційний суд не з`ясував усі обставини, які він навів в апеляційній скарзі, та безпідставно погодився з рішенням суду першої інстанції, тому ухвала є незаконною.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Главою 34 КПК України визначено підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустим помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого ч. 3 цієї статті.
Як убачається з наданих копій судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною заявою ОСОБА_4 та повернуто її заявнику для звернення до належного суду.
Суддя апеляційного суду, залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції, обгрунтовано врахував, що Червонозаводський районний суд м. Харкова не є судом, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування обставин, зазначених у заяві ОСОБА_4 , а посилання заявника на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року не спростовує вищевказаних висновків суду. Крім того, посилання ОСОБА_4 на те, що всі учасники кримінальної справи проживають у Харківській області або в м. Харкові не слугують підставою для перегляду вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за нововиявленими обставинами саме Червонозаводським районним судом м. Харкова. У зв`язку із цим суд дійшов обгрунтованного висновку, що заява останнього не є такою, що підлягає розгляду у Червонозаводському районному суді м. Харкова.
Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про неможливість подання заяви до суду, який ухвалив рішення у зв`язку з його ліквідацією, суд апеляційної інстанції слушно визнав такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки Указом Президента України «Про внесення змін до Мережі та кількісного складу місцевих судів від 15 березня 2004 року № 328 відповідно до п. 23 ст. 106 Конституції України та ч.ч. 1, 3 ст. 20, ч. 1 ст. 21 Закону України« Про судоустрій України» ліквідовано Охтирський міський суд та Охтирський районний суд у Сумській області та створено Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставними доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про порушення апеляційним судом вимог ст. ст. 2, 9, 26, 30, 404, 370 КПК України, оскільки він не перевірив і не спростував доводи його апеляційної скарги щодо фактичної відмови судом першої інстанції у здійсненні правосуддя та не вирішення питання про відкриття кримінального провадження за його заявою.
Крім цього, щодо доводів касаційної скарги щодо неврахуванням судом апеляційної інстанції доводів його апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції ч. 2 ст. 464 КПК України при винесенні ухвали, так як норми глави 34 КПК України не передбачають відмови у відкритті провадження за заявою та її повернення заявнику, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за нововиявленими обставинами та повернення йому вказаної заяви для звернення до належного суду, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року(справа №442/2307/14-к). Так, згідно вказаного висновку, положення ст. 464 КПК України дає право судді як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.
Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_4 , що ухвала суду про відмову у відкритті провадження та повернення його заяви про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за нововиявленими обставинами не є кінцевою, тому не позбавляє його права повторно звернутись до належного суду з відповідною заявою з урахуванням вимог глави 34 КПК України (вимоги до заяви та її обґрунтування, порядок та строки звернення).
Враховуючи наведене, апеляційний суд, залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3