ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/97/21 Справа № 182/7673/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001947, № 0000966, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане, Піщанського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 19.07.2019 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вирок набув законної сили 11 грудня 2019 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років десять (10) днів.
Цивільний позов прокурора задоволено, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1 ДОР» 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 .
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
ОСОБА_5 , 23.07.2019 року в приблизно о 19.30 годині, разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 , перебував на території скверу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої і в цей час до них підійшов знайомий - ОСОБА_9 .
В той же день, в той же час між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на території скверу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт з приводу викрадення грошових коштів, які належали ОСОБА_5 .
Під час конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.07.2019 року близько о 20.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території скверу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, не маючи наміру заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, кухонним ножем наніс ОСОБА_9 , який стояв обличчям до нього, один удар в область черева справа, після чого останній з метою захисту виставив обидві свої руки вперед, а ОСОБА_5 , тримаючи ніж у правій руці наніс ще один удар в область рук потерпілого ОСОБА_9 . Внаслідок чого заподіяв останньому, тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки справа з ушкодженням правої частки печінки, внутрішньо-черевної кровотечі, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани правого передпліччя, колото-різаної рани лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_9 . Після чого, потерпілого ОСОБА_9 доставлено до реанімаційного відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР».
Крім того, 01.04.2020 року приблизно о 22:50 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені кафе «777», розташованого за адресою Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Микитинська б. 66, на столі побачив мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J6» 32GB Memory/2GB RAM», який знаходився в чохлі червоного кольору, та в якому була сім карта мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 . Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому самому місці та в той самий час, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливим мотивів, взявши до рук та поклавши у кишеню своєї куртки, таємно, повторно викрав зазначений вище мобільний телефон, вартістю 2898,00 грн., який знаходився в чохлі червоного кольору з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_12 не представляють. З викладеним майном залишив місце вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2898 гривень.
В апеляції:
- обвинувачений, не заперечуючи доведеність своєї вини та не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, просить пом`якшити призначене йому покарання, оскільки його матір хворіє та є інвалідом. Вказує, що перебуваючи на волі він зміг би допомагати матері.
Обвинувачений в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому, враховуючи думки захисника та прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши захисника обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини ОСОБА_5 та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно вироку, при обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, вирішуючи питання призначення покарання, в повній мірі врахував, що злочин вчинений ОСОБА_5 , передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким умисним злочином; злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Також судом було враховано дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, фактично не має постійного місця проживання, не має стабільного законного джерела доходів,за місцем тимчасового проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з його слів, на даний час здійснює догляд за хворою матір`ю похилого віку, з якою спільно проживає у знайомих.
Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнано щире каяття.
Обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини судом першої інстанції враховані в їх сукупності і призначене покарання визначено у виді позбавлення волі в межах наближеного до мінімального строку інкримінованих санкції статей, що на переконання колегії суддів, при зазначеному є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому не є занадто м`яким чи суворим.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 вчинив два кримінальні правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року, а тому останньому було призначено остаточне покарання із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, тобто за сукупністю злочинів та вироків.
Таким чином, відсутні підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому, з тих мотивів, які наведені в його апеляційній скарзі, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке на переконання колегії суддів є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, вирок суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4