Справа № 182/4780/20
Провадження № 1-кс/0182/1025/2020
У Х В А Л А
Іменем України

21.08.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 03.07.2020 року до ЄРДР за N 0000006, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, не є інвалідом, не є депутатом, не є пенсіонером, на утримання нікого немає, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого с.2 ст. 185 , ч. 3 ст. 186 КК України ,-
за участі:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 186 КК України, про що останньому повідомлено 18.08.2020 року.
Зазначає про те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи на випробувальному терміні, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти аналогічні корисливі злочини за наступних обставин.
Так, досудовий розслідуванням встановлено, що 02.07.2020 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 , проходячи у дворі будинку № 4 по просп. Трубників в м. Нікополі Дніпропетровської області, побачив припаркований автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з багажника автомобіля «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , кришка якого була відчинена, таємно, викрав бухту чорного дроту електричний подовжувач довжиною 50 метрів, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та акумуляторну батарею «VARTA» CMF 68L-DIN, 68 (20HR), 600 ССА (SAE) 12V 110RC 480A, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 267 від 29.07.2020 року складає 1396,70 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 збиток на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 05.07.2020 року приблизно о 22.50 год. перебував біля гуртожитку, розташованого по вул. 50 років НЗФ в м. Нікополі, де побачив раніше йому знайому ОСОБА_8 , яка йшла додому, після чого у нього повторно виник умисел на таємне викрадення майна з квартири останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку майна, ОСОБА_5 попрямував за ОСОБА_8 , яка зайшла до свого житла, та, почекавши декілька хвилин, незаконно, без дозволу потерпілої, скориставшись незачиненими дверима, зайшов до приміщення кімнат № 55-56 вказаного гуртожитку, де побачив телевізор та інтернет-приставку, взявши які, вийшов з приміщення кімнат у коридор гуртожитка та направився до виходу. Однак, його дії були помічені потерпілою ОСОБА_8 , яка, наздогнавши ОСОБА_5 в коридорі біля сходів, намагаючись повернути належне їй майно, почала виривати його з рук підозрюваного. У той же час, ОСОБА_5 , розуміючи, що його злочинні дії викрито, вирішив продовжити свій злочинний умисел та відкрито з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд. Тим самим, повторно відкрито викрав телевізор марки «LG» модель «22TK 410V» та ТВ тюнер марки «Xiaomi 4K mi Box S», вартість яких гідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 285 від 17.08.2020 року складає 3431,60 грн. та 1752,60 грн. відповідно, які належать ОСОБА_8 , спричинивши останній збиток на загальну суму 5184,20 грн.
Крім того, ОСОБА_5 06.07.2020 року приблизно о 19.00 год., проходячи по території дитячого садка за адресою: м. Нікополь, просп. Трубників, 12А, побачив припаркований автомобіль «Газель» д/н « НОМЕР_2 », в багажнику якого побачив кейс з перфоратором та таємно викрав бур (свердло) марки «WERK» діаметром 14 мм, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та перфоратор марки «Vitals Master» модель «Ra 3085 HBm», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 267 від 29.07.2020 року складає 1871,13 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 збиток на вказану суму.
Підозрюваний ОСОБА_5 ході допиту його в якості підозрюваного відмовився від дачі показань.
У ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг доказів, що дають підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів, а саме документально, шляхом проведення слідчих дій, зафіксовано злочинні дії ОСОБА_5 .
Слідчий в клопотанні зазначає, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Так, наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, які свідчать про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, пов`язаних відкритим та таємним викраденням чужого майна, оскільки сам підозрюваний пояснює, що офіційно ніде не працює.
У разі визнання його винним у вказаних злочинах йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, що може спонукати його переховуватися від слідчого, прокурора, суду.
Крім того, останній знає потерпілу у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та її адресу, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, останній може вчиняти незаконний вплив на неї з метою зміни свої показів для уникнення від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_5 офіційно не має сім`ї, міцних соціальних зв`язків, що зможе спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування, прокурора та суду.
Крім того, відносно останнього в суді вже перебуває 2 кримінальні провадження за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів, тобто наявний беззаперечний ризик того, що він продовжить вчиняти аналогічні злочини.
Враховуючи вищевикладене, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вважає неможливим, оскільки:
- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 може впливати на потерпілу з метою зміни нею своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суду та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;
- ОСОБА_5 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;
- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий в клопотанні вказує, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі від 4 до 8 років, тому дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний проти обставин, викладених у клопотанні слідчого, заперечив, свою вину не визнав та вважає, що немає підстав для обрання запобіжного заходу, оскільки жодних кримінальних правопорушень він не вчиняв.
Захисник у судовому засіданні був відсутній. ОСОБА_5 з процесуальними правами на захист ознайомлений та захисника не потребує, що підтвердив у протоколі роз`яснення прав на захист від 18.08.2020 року (а.с.32) та у судовому засіданні. Обставин, передбачених ст. 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника, судом не встановлено.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 03.07.2020 року до ЄРДР за N 0000006, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 ст. 183 КПК України визначено, що розмір застави визначається у таких межах:
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").
Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).
Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту - сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.88 р. у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства", від 16.10.2001 р. "О`Хара проти Сполученого Королівства").
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 186 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_10 може бути причетним до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 186 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
У справі "Смирнов проти Росії" (п. 60) ЄСПЛ зазначив, що "ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування".
Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що не виключена можливість того, що підозрюваний, знаходячись на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
На підставі зазначеного суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими і не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену в п. 35 рішення "Летельє проти Франції", згідно з якою є виправданим необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.
Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України , а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України (тяжкість покарання, відсутність місця роботи, сім`ї, міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей, перебування в суді 2 кримінальних проваджень за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів), вважаю, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочинів, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , беручи до уваги встановлені ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, інші обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 109850 (сто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, який, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 03.07.2020 року до ЄРДР за N 0000006, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 19 жовтня 2020 року.
Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з 12.45 год. 21 серпня 2020 року по 12.45 год. 19 жовтня 2020 року.
Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 (сто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного терміном до 19 жовтня 2020 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або роботи;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити Нікопольському ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1