Провадження № 11-кп/824/1521/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, з середньою освітою, одружена, не працююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 20 травня 2013 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням відповідних обов`язків;
- 28 березня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ст.185, ст.71 КК України остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 19 червня 2014 року Дарницьким районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році»;
- 27 листопада 2014 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 1 ст.70 КК України остаточно призначено 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням відповідних обов`язків;
- 19.02.2015 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі,

засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. Цивільний позов, пред`явлений представником цивільного позивача ТОВ «РУШ» - ОСОБА_9 , задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «РУШ» 546 гривень 60 копійок. Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком, ОСОБА_7 20 лютого 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 23 в ТЦ «Метроград», звернула свою увагу на брелки Коала артикул 16D2160, які висіли на стелажі в приміщенні вказаного магазину. В цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 лютого 2018 року приблизно о 15 год. 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», підійшла до стелажу з вищевказаним товаром та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для робочого персоналу та відвідувачів магазину, взяла своєю рукою зі стелажа п`ять одиниць брелків Коала артикул 16D2160, та поклала їх до своєї жіночої сумки, яку тримала в руці, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, таким чином, таємно повторно викрала майно, яке належить ТОВ «РУШ», вартістю 546 гривень 60 копійок.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачена, не оспорюючи винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, звільнити від відбування покарання з випробуванням або застосувати покарання у виді арешту. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що вона щиро кається, активно сприяла розкриттю злочину, має хвороби, а саме ВІЛ, гепатит С, кісту в нирці, має двох неповнолітніх дітей, а також безпідставно взяв до уваги таку обставину, що обтяжує покарання як рецидив злочинів, оскільки її дії охоплюються ознакою ч.2 ст.185 КК України повторність.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ,прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченої зач. 2 ст. 185 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
Покарання обвинуваченій судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винної, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд обставиною, що обтяжує покарання винної, визнав рецидив злочинів.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність у частині врахування такої обтяжуючої покарання обставини як рецидив злочинів, є слушними.
З вироку вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово була засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та даним вироком визнана винуватою також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознакою повторності.
Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка

передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то

за змістом частини четвертої статті 67 КК як

повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати

при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Зазначене не було враховане судом першої інстанції та помилково визнано обтяжуючою покарання обвинуваченої обставиною рецидив злочинів.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченої через суворість є безпідставними, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини не спростовують правильності висновків суду щодо виду та розміру призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_7 має дитину 2015 р.н., то вимоги апеляційної скарги про призначення їй покарання у виді арешту суперечать вимогам ч.3 ст.60 КК України.
Також суд врахував кількість судимостей ОСОБА_7 за вчинення корисливих злочинів та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування ст.75 КК України , оскільки її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин вирок підлягає зміні лише шляхом виключення з нього посилання на обставину, що обтяжує покарання винної, рецидив злочинів.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку посилання на наявність такої обтяжуючої покарання обставини як рецидив злочинів.

В решті вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: