Справа №704/200/18
Провадження №1-кп/701/12/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2020 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченій запобіжного заходу не змінилися.

ОСОБА_5 , та її адвокат заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт підтримавши його, на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій, вислухавши прокурора, обвинувачену та її адвоката, враховуючи ступень тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

Як вбачається існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, та те, що особа раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, а саме відповідно до обвинувального акту вбачається наявність судимості - 04.04.2017р. ОСОБА_5 засуджена вироком Тальнівсього районного суду за ч. 2 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком два роки, що характеризує дану особу як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень. З метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, виконання покладених на ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків та запобігання наявних ризиків, а саме запобігання вказаним спробам незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитані під час судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому обрання відносно неї будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, тому суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк тримання під вартою закінчується 05.08.2020року, вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_5 , під вартою на шістдесят днів, що фактично виключає можливість задоволення клопотання ОСОБА_5 , та її адвоката стосовно зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199-200, 331 КПК України, суд,- У Х В А Л И В :
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 30 УДДУ з ПВП в Черкаській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на строк 60 днів, а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 04.10.2020 року, включно.
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 підтримане адвокатом ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі СІЗО № 30 УДДУ з ПВП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду впродовж семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1