ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/480/20 Справа № 705/3219/17 Категорія: ч.2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 присутньої в режимі

відеоконференції в приміщенні Уманського

міськрайонного суду Черкаської області

захисника ОСОБА_8 присутнього в режимі

відеоконференції в приміщенні Уманського

міськрайонного суду Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.

Гайсин, Вінницької області, українку, громадянку України, з вищою

освітою, працюючу в ТОВ «Чойс» на посаді спеціаліста з дієтичного

харчування, розлучену, проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою:

АДРЕСА_2 , яку раніше було повідомлено про підозру у вчиненні

кримінальних правопорушень та обвинувальні акти направлено в

Уманський міськрайонний суд:

1) 16.12.2013 до Уманського міськрайонного суду з обвинувальним

актом направлено кримінальне провадження № 0000578 за

ч.1 ст.307 КК України, рішення не прийнято;

2) 20.08.2013 до Уманського міськрайонного суду з обвинувальним

актом направлено кримінальне провадження № 0001319 за

ч.2 ст. 307 КК України, рішення не прийнято;

3) 27.10.2015 до Уманського міськрайонного суду з обвинувальним

актом направлено кримінальне провадження №0001385 за ч.1

ст.317, ч.2 ст.307 КК України, рішення не прийнято, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначено їй покарання з одночасним застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів на проведення судових експертиз на загальну суму 10606 (десять тисяч шістсот шість) грн. 36 коп..

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишено без змін, після набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками вирішено скасувати.

Заставу у розмірі 50520 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. внесену співмешканцем обвинуваченої ОСОБА_10 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області визначену ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2017, вирішено повернути заставодавцю ОСОБА_10 відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Арешт, накладений ухвалою Уманського міськрайонного суду від 11.05.2017 року скасований.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , раніше вчинивши злочин, передбачений ст. 307 КК України, невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати, при невстановлених обставинах, придбала у невідомої особи порошкоподібну речовину білого кольору та впевнившись у тому, що дана речовина являється психотропною, стала її повторно, незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту.

05.05.2017 в період часу з 17 год. 58 хв. по 20 год. 22 хв., під час санкціонованого обшуку працівниками поліції будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка, згідно висновків судово-хімічних експертиз № 2/950 від 22.05.2017, № 2/937 від 24.05.2017, № 2/948 від 22.05.2017, № 2/949 від 22.05.2017, № 2/951 від 31.05.2017, № 2/1002 від 16.06.2017, № 2/952 від 31.05.2017, № 2/1003 від 26.07.2017, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якої (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,31204 грама, які ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала без мети подальшого збуту.

Вона ж, раніше вчинивши злочин, передбачений ст. 307 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати, при невстановлених обставинах, придбала у невідомої особи порошкоподібну речовину білого кольору та впевнившись у тому, що дана речовина являється психотропною, стала її незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту.

22.08.2017 близько 10 год. 35 хв. поряд з буд. № 5 по вул. Щербаківській, м. Умань, працівниками поліції була зупинена гр. ОСОБА_7 , де в ході проведення її поверхневої перевірки, було вилучено з лівої кишені куртки в яку вона була одягнута поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, та паперовий згорток в якому було загорнуто два поліетиленових сейф пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, що згідно висновку експерта № 2/2036 від 23.08.2017, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 3,251 г., які ОСОБА_7 , незаконно, повторно придбала та зберігала без мети подальшого збуту у великих розмірах.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, вчинене у великих розмірах.

В апеляційній скарзі прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просив вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2020 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий термін строком 1 рік. Під час апеляційного розгляду дослідити характеризуючи дані на обвинувачену.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у повному обсязі не виконав вимог ст. 370 КПК України, ст. ст. 50, 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, ухвалюючи вирок прийшов до помилкового переконання, що призначене покарання буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів, і застосував ст.69 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та рівень його суспільної небезпечності, та без відповідної мотивації застосував ст.69 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості внаслідок підвищеного рівня суспільної небезпечності.

За наведених обставин прокурор вважає, що призначене обвинуваченій покарання за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в сумі 1700 гривень є надмірно м`яким, а такий прояв гуманності та поблажливості до неї є необґрунтованим, безпідставним, та не буде сприяти її виправленню, а навпаки сприятиме уникненню справедливого покарання та вчиненню нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги, думки обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів бере до уваги, що вирок місцевого суду оскаржується прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 виключно з підстав призначення обвинуваченій, на думку апелянта, занадто м`якого покарання.

Обставини ж інкримінованого кримінального правопорушення, його кваліфікація, аспекти винуватості обвинуваченого при цьому не оскаржуються.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про необхідність застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 більш суворого покарання, колегія суддів не вважає доцільним їх задовольнити з огляду на таке.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вбачає, що суд першої інстанції належно встановив обставини вчинених обвинуваченою діянь, дійшов обґрунтованого висновку про її винуватість у їх вчиненні та правильно кваліфікував інкриміновані обвинуваченій діяння, об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив їй обґрунтоване, законне і справедливе покарання із застосуванням ст.69 КК України, яке в цілому відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, його характеру, належно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

На думку колегії суддів апеляційного суду, місцевий суд при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 належним чином врахував вік та стан її здоров`я, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні хвору матір похилого віку, при цьому, врахувавши всі вказані обставини у їх сукупності, а також давність часу, що пройшов з дня вчинення злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, тому, з урахуванням всіх цих обставин місцевий суд дійшов, на думку суду апеляційної інстанції, обґрунтованого висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, у виді штрафу.

Отже, на думку колегії суддів, покарання призначене обвинуваченій ОСОБА_7 є обґрунтованим, законним і співмірним скоєному, а тому доводи апеляційної скарги прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 щодо того, що місцевий суд призначив обвинуваченій ОСОБА_7 не достатньо суворе покарання та ухвалюючи вирок дійшов помилкового переконання, що призначене покарання буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів, і застосував ст.69 КК України, не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вбачає, що реальне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень буде належно сприяти виправленню обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає достатньої необхідності скасовувати вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченої ОСОБА_7 з підстав, наведених в апеляційній скарзі прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ..

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження обчислюється з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :