КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000082 від 12 березня 2018 року стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000082 від 12 березня 2018 року, стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, так як не містить конкретизованого, зрозумілого обвинувачення, що формулювання обвинувачення не є тотожним із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, а також, щодо обвинувального акту не додано належний реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки доданий до обвинувального акту документ з назвою «Реєстр матеріалів досудового розслідування» не містить вказівки до якого кримінального провадження він відноситься.

В апеляційній скарзі прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та у зв`язку з тим, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 до Ірпінського міського суду Київської області для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та належним чином сформульоване обвинувачення. Також, на виконання вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додані додатки, а саме реєстр матеріалів досудового розслідування в зазначеному провадженні та розписка обвинуваченого і захисника про отримання ними копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому, на думку сторони обвинувачення, висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того апелянт вказує, що судом першої інстанції не зазначено, у чому саме полягає невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, оскільки з оскаржуваної ухвали не вбачається, які саме недоліки необхідно усунути.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яку просив задовольнити, пояснення ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000082 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на такі встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини, як невідповідність цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при викладені фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та при формулюванні обвинувачення не зазначено яким чином та в який спосіб обвинуваченим було підроблено прийняте депутатами рішення селищної ради від 12.10.2017 року та від 07.03.2018 року і які саме неправдиві відомості обвинувачений ОСОБА_6 вніс у вказані рішення, не зазначено, з якою метою останній подав вказані рішення до державної адміністрації, а також у кого він замовив та у кого отримав підроблену печатку і з якою метою він вчинив такі дії. Крім того, суд вказав, що зазначена в обвинувальному акті інформація містить суперечності, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на призначення себе на посаду виконуючого обов`язки голови Коцюбинської селищної ради використав завідомо підроблені рішення цієї селищної ради, однак перед цим було вказано, що останнього було обрано секретарем селищної ради.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акта регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік є вичерпним.

За змістом п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Перевіривши підстави з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки у підготовчому провадженні суд вирішує виключно питання пов`язані з можливістю призначення обвинувального акта до розгляду і не вирішує питання щодо обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які можуть бути встановлені лише під час судового розгляду, а отже посилання суду в оскаржуваному рішенні на неконкретність та незрозумілість обвинувачення, а також на ту обставину, що формулювання обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення і, що до обвинувального акта долучено Реєстр матеріалів досудового розслідування, який не містить вказівки до якого кримінального провадження він відноситься, є безпідставними.

Як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як в ньому з достатньою повнотою відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, його правова кваліфікація з посиланням на положення КК України, сформульовано обвинувачення та виконані інші вимоги, передбачені вказаною статтею. До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено дані про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, про прийняті процесуальні рішення, а також відомості про заходи забезпечення кримінального провадження застосовані в ході досудового розслідування.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала підготовчого судового засідання про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а отже є такими, що порушують принцип диспозитивності, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного повернення судом першої інстанції обвинувального акта прокурору, а тому ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2020 року підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000082 стосовно ОСОБА_6 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2020 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000082 від 12 березня 2018 року, стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків - скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3