Справа № 640/2269/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004514 від 22.11.2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 статті 185, ч.1 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004514 від 22.11.2017 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 статті 185, ч.1 статті 115 КК України
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.11.2020 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, визначений в КПК, оскільки на його думку існують обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого з наступних підстав.

Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020 року, розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 185, ч.1 статті 115 КК України, здійснює колегія суддів, у складі головуючого судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Станом на 11.11.2020 року члени колегії суддів: суддя ОСОБА_6 та суддя ОСОБА_7 перебувають на лікарняному з підозрою на хворобу COVID-19.

Враховуючи норми ч.5 ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, та те, що на даний час неможливо розглянути клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004514 від 22.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 185, ч.1 статті 115 КК України визначеним відповідно до протоколу розподілу вказаної справи складом суду або головуючим суддею, та враховуючи, що строк запобіжного заходу закінчується 23 листопада 2020 року, тому як головуючий суддя колегії складу суду приходжу до висновку про необхідність розгляду клопотання про продовження строків запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 одноособово.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, суд задовольняє клопотання прокурора та залишає обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи приписи ст. 183 ч.4 п.2 КПК України суд не визначає розміру застави. Тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою ще на 60 діб.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.177, 178, 182, 331, 369 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвінуваченому ОСОБА_5 запобижного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», та продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 09 січня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення, обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1