Провадження № 1-кп/537/54/2021
Справа № 537/3762/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000172 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернозубівка Кокчетавської області Республіки Казахстан, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв злочини за наступних обставин:

09.08.2020, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 орендував на чотири дні квартиру у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . Після чого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Цього ж дня ОСОБА_3 дав оголошення у пресі про здачу вказаної квартири в оренду. 12.08.2020 близько 18 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом, зустрівся із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом зловживання довірою, не маючи на те законних підстав та прав, заздалегідь знаючи, що вказана квартира йому не належить на праві приватної власності та орендар не зможе в ній проживати, здав ОСОБА_4 в оренду на тривалий термін вказану квартиру, про що уклав відповідний письмовий договір оренди, тим самим заволодів грошовими коштами останнього в сумі 6000 грн. Взявши грошові кошти ОСОБА_3 з місця злочину зник та вказаними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму 6000 грн.

Також 12.08.2020, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи в користуванні орендовану на чотири дні квартиру у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, близько 21 год. 00 хв., керуючись корисливим мотивом та метою, зустрівся із ОСОБА_8 у вказаній квартирі, де шляхом зловживання довірою, не маючи на те законних підстав та прав, заздалегідь знаючи, що вказана квартира йому не належить на праві приватної власності та орендар не зможе в ній проживати, здав ОСОБА_8 в оренду на тривалий термін вказану квартиру, про що уклав відповідний письмовий договір оренди, тим самим заволодів грошовими коштами останньої у сумі 6000 грн. Взявши грошові кошти ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та вказаними коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 6000 грн.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні встановлених судом злочинів заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, - визнав повністю і пояснив про обставини і мотиви скоєного, як вказано в описовій частині вироку. Додав, що у вчиненому щиро розкаюється, раніше злочинів не вчиняв і не буде вчиняти в майбутньому. Злочин вчинив через скрутне матеріальне становище та необхідність збору коштів на проведення операції. Шкода потерпілим не відшкодована через відсутність доходу, але в майбутньому він планує відшкодувати шкоду потерпілим та просить у них вибачення за свої дії.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлені судом злочини та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановлених судом злочинів підтверджується його показаннями в судовому засіданні та показаннями допитаного потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що 12.08.2020, маючи на меті орендувати квартиру на тривалий строк, він зустрівся із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де уклав договір оренди з обвинуваченим, як з власником квартири, строком на один рік, сплативши йому грошові кошти в сумі 6000 грн. за перший та останній місяці оренди. ОСОБА_3 дуже швидко показав йому правовстановлюючі документи, на прізвище власника він уваги не звернув. Цього ж дня ОСОБА_3 передав йому комплект ключів від квартири. Через декілька днів він довідався, що квартира задається щодобово і в неї інший власник. Шкоду йому обвинувачений не відшкодував.

Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочинів заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно визнав у повному обсязі за обставин, зазначених обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, так як обвинувачений заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство, вчинене повторно).

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які є нетяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місця проживання, скарг, заяв та повідомлень про порушення ним громадського порядку за місцем проживання не надходило, досягнув пенсійного віку, є інвалідом 3 групи, відношення до вчинених злочинів, а також те, що ОСОБА_3 на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах за місцем реєстрації не перебуває, при проведенні досудового та судового слідства сприяв встановленню істини по справі.

Під обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, що знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, в тому числі пенсійний вік обвинуваченого, що перешкоджає призначення покарання у виді обмеження волі, громадських робіт, виправних робіт, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу за ч.1 ст. 190 КК України, за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі, від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.,

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити засудженому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1