ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 15 квітня 2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Лівобережний-3», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Миру 40Г, зайшов до гаражного приміщенні № НОМЕР_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, стоячи з правого боку від останнього умисно наніс один удар кулаком правої руки по тильній стороні правої кисті, якою потерпілий ОСОБА_4 прикривав своє обличчя.

В результаті своїх дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді: закритого підголовчастого перелому 4-ої п`ясної кістки із задовільним стоянням кісткових уламків, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2020 року прийшов у гараж до товариша. Приблизно о 20 годині вечора обвинувачений увірвався до гаражу та наніс потерпілому удар, після якого товариші потерпілого схопили обвинуваченого та викликали охорону та поліцію. До приїзду поліції до місця події приїхала дівчина обвинуваченого та забрала його.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та пояснив, що 08 квітня 2020 року, біля гаражу, у нього виник словесний конфлікт з потерпілим, в ході якого він вдарив останнього. Після удару друзі потерпілого схопили обвинуваченого та тримали до приїзду охорони. Після того як приїхала охорона його відпустили та він разом зі своєю дружиною покинув місце події.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.122 КК України, застосувавши при цьому ст.ст.75,76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1