У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2020р., якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
- продовжено строк тримання під вартою до 17.09.2020 року включно.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У разі залишення без змін виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить встановити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2020 року продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 17 вересня 2020 року включно.
________________________________________________________________________________

Провадження 11-кп/812/838/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

тримання

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що на день розгляду клопотання в розпорядженні суду немає жодного доказу, який би був долучений судом та свідчив би про те, що обвинувачений причетний до скоєння кримінального правопорушення, що його інкримінується.
Зазначає, що прокурор не додав до клопотання жодного доказу того, що матеріалами справи підтверджується причетність ОСОБА_6 до умисного позбавлення життя потерпілого.
Твердить, що прокурором не доведено те, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Звертає увагу на те, що слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застава.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2019р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились, інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 25.07.2020 р.
Матеріали провадження містять відмості про те, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
Матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обізнаний про місце проживання свідків, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має місця реєстрації та проживання, раніше судимий, в тому числі, за вчинення тяжких злочинів проти власності, поєднаних із застосуванням насильства, офіційно не працює.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні обвинуваченому даного запобіжного заходу, не зменшилися і існують на даний час.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України (вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині).

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив розмір застави.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2020р., якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: