Справа № 639/6718/20
Провадження №1-кп/639/623/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000300 від 09.10.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, судимого 3 серпня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 06.10.2020 р. приблизно о 23-30 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , з відома власника вказаного житла ОСОБА_6 виконував будівельно-ремонтні роботи.

Саме в той час ОСОБА_5 побачив на столі у кімнаті та відкрив без дозволу її власника шкатулку, в якій знаходились золоті прикраси, а саме: хрестик із золота 585 проби вагою 5,95 г, чоловічій перстень із золота 585 проби вагою 10 г, каблучка із золота 585 проби вагою 6,44 г, каблучка із золота 585 проби вагою 8 г, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що в приміщенні вказаної квартири нікого із сторонніх осіб не було, та, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного наміру, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи повторно,з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів хрестиком із золота 585 проби вагою 5,95 г вартістю 7735 грн., чоловічим перснем із золота 585 проби вагою 10 г вартістю 13000 грн., каблучкою із золота 585 проби вагою 6,44 г вартістю 8732 грн., каблучкою із золота 585 проби вагою 8 г вартістю 10400 грн., забравши їх із шкатулки.

Після цього ОСОБА_5 , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, звернувши на свою користь викрадене майно та встановивши над ним повний контроль, залишив місце скоєння злочину та розпорядився майном в подальшому на власний розсуд.

В результаті скоєного ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 39507 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 17308 від 16.10.2020 р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його за встановлених судом обставин. Повідомив що в один з днів восени 2020 року, перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 в складі ремонтної бригади, побачив шкатулку з золотими прикрасами, вирішив заволодіти ними, а в подальшому здав в ломбард, одну з каблучок залишив собі, її в подальшому було у нього вилучено, інші предмети були викуплені потерпілим. Вважає, що добровільного відшкодував потерпілому заподіяну шкоду. При цьому ОСОБА_5 висловив жаль щодо скоєного, піддав свої дії критичній оцінці та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він судимий 3 серпня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, вчинив інкримінований злочин за наявності не знятої та не погашеної судимості, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також доньку дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з дітьми, дружиною та її батьками.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, його вік, стан здоров`я, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_5 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України в її максимальному розмірі, що обумовлено фактом повторного вчинення обвинуваченим злочину проти власності за наявності незнятої та непогашеної судимості за тяжкий та особливо тяжкий злочин проти власності, проте з врахуванням даних про особу обвинуваченого, його склад сім`ї, стан здоров`я, наявності обставини, що пом`якшує його покарання, та відсутність матеріальних претензій потерпілого, вважає необхідним звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

При цьому суд не вбачає доцільним застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69-1 КК України, оскільки встановлена лише одна обставина, що пом`якшує його покарання щире каяття, доказів же самостійного та добровільного відшкодування потерпілому шкоди до суду не надано.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 , поклавши на нього обов`язки: цілодобово не залишати житло, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України, повідомляти суд про зміну свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати на проведене у кримінальному провадженні експертне дослідження в розмірі 1307 (тисяча триста сім) гривень 52 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2020 р. на речовий доказ у кримінальному провадженні жіночу золоту каблучку та вважати її такою, що повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1