Єдиний унікальний номер 205/3287/20
У Х В А Л А

30 липня 2020 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який надійшов разом з угодою про визнання винуватості, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеною 24.04.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, погоджуючись з умовами, які прописані у ній.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження №0000457, суд приходить до обґрунтованого висновку про неможливість затвердження вказаної вище угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Із ч.4 ст.469 КПК України слідує, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Як випливає з положень ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо її умови суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також наявна очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе угодою зобов`язань.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінально-процесуального законодавства, з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні неможливо затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови не відповідають інтересам суспільства.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості від 24.04.2020 року, зокрема, з розділу 3 угоди «Узгоджене сторонами покарання за вчинене кримінальне правопорушення», прокурор послався на наявність пом`якшуючих обставин, які на його думку впливають на призначення покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому в самій угоді не вказав жодної з обставин, які передбачені ст.66 КК України.

В зв`язку з цим, суду не є зрозумілим, які обставини (обставина) нібито пом`якшують покарання ОСОБА_5 , та вплинули на погодження сторонами угоди призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України саме у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 3 (три) роки, і покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що погоджене сторонами угоди покарання за своїм розміром не відповідає засадам і принципам, визначеним кримінально-процесуальним законодавством України, серед яких законність, співмірність, справедливість.

Так, покарання у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На стійке переконання суду, дана угода в частині запропонованого суду призначення обвинуваченому покарання не відповідає інтересам суспільства, так як воно є неспівмірним із тяжкістю вчиненого ОСОБА_5 злочину з урахуванням об`єктивних даних про кількість наркотичних засобів, які придбав, виготовив та зберігав ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту, що є «великим» розміром, та значним чином впливає на суспільну небезпеку.

Крім того, під час дослідження змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості судом встановлено, що в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено ряд судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, витрати на які були понесені державою. При цьому із змісту угоди слідує, що її сторонами питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на їх проведення на користь держави не вирішено, що також суперечить інтересам суспільства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,468,469,471,474,369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 24.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000457, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2017 року.

Продовжити судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у загальному порядку.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що згідно вимог ч.8 ст.474 КПК України, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -