Ухвала
Іменем України

12 жовтня 2020 р.

м. Київ
Справа №552/2519/19
Провадження № 51-4861 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 червня 2019 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та зараховано ОСОБА_4 , засудженому вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2005 року, строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2017 року по 28 березня 2019 року включно, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року скасовано вищезазначену ухвалу місцевого суду і ухвалено нову, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 17 жовтня 2017 року по 28 березня 2019 року.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою, обов`язковим для перегляду судових рішень є апеляційний порядок, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.
Частиною 2 ст. 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Натомість, оспорювана ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Крім того, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в апеляційному порядку переглядалося рішення, яке стосувалося питання, пов`язаного з виконанням вироку і було постановлено фактично за правилами розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України. Згідно зі ст. 539 вказаного Кодексу за наслідками розгляду клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Отже, виходячи з положень п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та статей 424, 539 КПК України оспорювана ухвала не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Така позиція узгоджується з правовими висновками, що містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (№ 13-38кс18) та об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (№ 756/9514/15-к).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення не може бути переглянуто в порядку касаційної процедури, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 08 вересня 2020 рокувідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3