У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 листопада 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій прохала зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР на підставі поданої ОСОБА_3 заяви від 19.11.2020 року та розпочати розслідування про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України.
Заявник посилається на те, що вона 19 листопада 2020 року звернулась до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві із заявою про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину посадовими особами : слідчим Полтавського ВП ОСОБА_4 та процесуальними керівниками Полтавської місцевої прокуратури, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України щодо неналежного та протиправного розслідування КП № 001545. ОСОБА_3 зазначила, що 26.11.2020 року нею отримано усну відповідь, що її заява зареєстрована за № 1852 від 19.11.2019 року, як звернення громадян та заява перебуває на розгляді, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду із скаргою.
Від заявника до суду надійшла заява про розгляд скарги без її участі, в якій прохала скаргу задовольнити.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду скарги , про причини неявки суд не повідомлено .
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що 19.11.2020 р. до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, вчинених слідчим Полтавського ВП ГУ НП а Полтавській області ОСОБА_5 , який зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах начальника головного управління державної казначейської служби України в Полтавській області ОСОБА_6 , а також не виконуючи ухвалу суду , вчинив злочин за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 3 ст. 382 КК України. Також прохала визнати її потерпілою та провести швидке, неупереджене розслідування кримінального правопорушення, як передбачено ст. 2 КПК України. В заяві зазначила, що на виконання ухвали слідчого судді 25.06.2020 року СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0001545 за фактом протиправних дій ОСОБА_6 , досудове розслідування доручено слідчому СВ Полтавського ВП ОСОБА_7 . У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначила, що слідчий ОСОБА_8 з моменту відкриття кримінального провадження жодної слідчої чи процесуальної дії не виконував, не розглядав її клопотання (а.с.2) .
ОСОБА_3 зазначила, що усно їй було повідомлено про те, що її заяву зареєстровано за № 1852 від 19.11.2019 року , як звернення громадян.
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказує на те, що, на її думку, зазначені в заяві дії слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину слідчим Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
Кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, доводи ОСОБА_3 у заяві від 19 листопада 2020 року є її особистою оцінкою дій слідчого і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином, не зважаючи на те, що заявник вважає заяву від 19 листопада 2020 року повідомленням про вчинення слідчим Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просять заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 19 листопада 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 листопада 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1