справа №619/4107/18
провадження №1-кп/619/79/20
27 жовтня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_6 ,
обвинуваченого- ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, -
У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 оскільки 30.10.2020 спливає строк, на який вказаний запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення обвинуваченого з- під варти немає, так як наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважала за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки у клопотанні прокурора містяться лише припущення щодо існуючих ризиків, крім того, у обвинуваченого ОСОБА_7 хворіє вся сім`я, клопотання не відповідає вимогам закону інші учасники кримінального провадження підтримали клопотання.
Заслухавши та обговоривши клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку про наступне.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку.
Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 11.12.2019 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 та в подальшому продовжено.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що «наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою».
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи».
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд на підставі вимог ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися: обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки неодноразово ухилявся від явки до суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжувати злочинну діяльність, оскільки обвинувачується у вчиненні не одного, а декількох злочинів, тобто є схильним до скоєння злочинів.
Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків у справі.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.
Керуючись ст.ст. 27, 36,177,197,199, 372, 392 КПК України,-
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити по 24.12.2020 року включно.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 7 днів, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1