Провадження 11-кп/824/3713/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів до 13 листопада 2020 року до 16 години.
Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання до семи років позбавлення волі, а також існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не втратили своє існування.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги звернув увагу на те, що сторона обвинувачення, у порушення вимог ст.184, ч. ч. 1, 2 ст.194 КПК України, не надала останньому клопотання про продовження строку тримання під вартою перед його розглядом. Судовий розгляд у першій інстанції на думку ОСОБА_7 здійснюється формально, упереджено та з обвинувальним ухилом. Клопотання та заяви сторони захисту, у тому числі і щодо незаконних заході фізичного впливу зі сторони працівників поліції, судом залишаються без уваги. Просив скасувати ухвалу суду та звільнити його з-під варти.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги обвинуваченим фактично порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або про відмову у застосуванні запобіжного заходу взагалі. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 15.09.2020 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 13.11.2020 року. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог ОСОБА_7 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15вересня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 13 листопада 2020 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4