Провадження № 1-кс/932/5422/20
УХВАЛА
14 вересня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 , вирішуючи питання про розгляд клопотання про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ надійшло клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про арешт майна (кримінальне провадження від 10 вересня 2020 року № 0001691).
Перевіривши клопотання, подане слідчим без погодження з прокурором, виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Перелік повноважень прокурора та слідчого, які є сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення, наведено у Параграфі 2 Глави 3 Розділу І КПК України.
Так, згідно з п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений звертатись за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Таким чином, процесуальний закон, шляхом чіткого розмежування повноважень слідчого, прокурора та суду, не лише, конкретизує обсяг прав та обов`язків, а насамперед, з урахуванням публічного характеру кримінального провадження, забезпечує дієвий механізм контролю законності, обґрунтованості і своєчасності процесуальних дій сторони обвинувачення, під час проведення досудового розслідування.
Додатково, вважаю за потрібне звернути увагу на положення п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, з метою надання належної оцінки та усвідомлення ризиків та негативних наслідків здійснення процесуальних дій з недодержанням вимог КПК України.
За правилом ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої статті 7 цього Кодексу.
Оскільки дане клопотання про арешт майна, не погоджено прокурором, керуючись ст. ст. 1, 9, 26, 36, 40 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про арешт майна (кримінальне провадження від 10 вересня 2020 року № 0001691), повернути слідчому ОСОБА_2 , для належного оформлення.
Копію ухвали, разом з копією клопотання, засвідченої належним чином направити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області для відома та відповідного реагування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1