Справа №175/3324/18
Провадження №1-кс/175/958/18
Ухвала

Іменем України

21 вересня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч.1 ст.263-1 та ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

18 вересня 2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло, погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає про те, що ОСОБА_4 маючи дозвіл №326 від 07.03.2018 року на право зберігання та носіння газового пістолета «RG-88» кал. 9 мм № НОМЕР_1 , що не був вогнепальною зброєю, у невстановлений в ході досудового слідства час та місці, реалізуючи прямий умисел, спрямований на незаконну переробку вогнепальної зброї, здійснив незаконне видалення з каналу ствола стаціонарного (нез`ємного) захисного елемента (перетинки), чим надав властивостей вогнепальної зброї газовому пістолету «RG-88» кал. 9 мм № НОМЕР_1 .

Згідно висновку експерта №19/104-7/1/902 від 03.09.2020 предмет наданий на дослідження, є самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - газового пістолета мод. «RG-88», заводський номер НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A. Knall (виробництва Німечинни), шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного (нез`ємного) захисного елемента (перетинки), що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами. Пістолет придатний до проведення пострілів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконній переробці вогнепальної зброї, кваліфікуються слідчим за ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , реалізуючи прямий умисел, спрямований на незаконне зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, почав зберігати перероблений пістолет «RG-88» № НОМЕР_2 за адресою: м. Дніпро, пров. Михайла Дідевича, №64.

02.09.2020 року в період часу з 10:38 до 20:47 год., за адресою: м. Дніпро, пров. Михайла Дідевича 64, в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено вищезазначений пістолет, який згідно висновку експерта № 19/104-7/1/902 від 03.09.2019 є самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - газового пістолета мод. «RG-88», заводський номер НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A. Knall (виробництва Німечинни), шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного (нез`ємного) захисного елемента (перетинки), що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами, який незаконно зберігав ОСОБА_4 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

04.09.2020 року, дані кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження та має основний номер № 0001011.

16 вересня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, який свою провину в скоєнні вказаних кримінальних правопорушень не визнав.

У ході розслідування кримінального провадження, слідчим було зібрано матеріали які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та можливості застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час наявні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перебуваючи на свободі він матиме можливість продовжувати скоювати кримінальні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав наявності вищевказаних ризиків визначених пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши про відсутність обґрунтованих підстав для обрання його підзахисному будь-якого запобіжного заходу, а тим паче у вигляді тримання під варту, оскільки слідчим у клопотанні жодним чином необґрунтовані та не доведені жодні із ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просив суд відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та зазначив про те, що у нього дійсно був зазначений пістолет, однак жодних модернізацій він не робив, та жодного захисного елементу (перетинки) з нього не видаляв.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, яка просила задовольнити подане клопотання, думку захисника та підозрюваного, які просили відмовити у задоволенні даного клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням викладених обставини, суд приходить до наступного висновку.

Так встановлено, що слідчий звернувся до суду з клопотання про обрання заможного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перебуваючи на свободі він матиме можливість продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, тому більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Проте, дослідивши матеріали клопотання та встановивши у судовому засіданні обставини справи, суд не може погодитися з доводами слідчого та прокурора щодо наявності вищевказаних ризиків, зокрема судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000647 відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді застави та жодних обов`язків, визначених за даним заходом слідчим не встановлено та ним не порушуються.
Крім того, судом встановлено, що слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні жодними обґрунтованими доказами не доведено наявність ризику щодо можливості продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний є особою, яка раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, тому відсутні будь-які обґрунтовані доводи, які б свідчили про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевказані обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим жодним чином не обґрунтовано та не доведено наявність існування ризику, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи наявність можливості продовжувати скоювати кримінальні правопорушення.

Таким чином, в сукупності дослідивши докази по справі, надавши їм належної оцінки, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоцільність клопотання слідчого щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий захід застосовується у виключних випадках та з повною доведеністю наявності ризиків визначених нормами КПК України, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, беручі до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також враховуючи той факт, що у відношенні нього наявне інше кримінальне провадження, суд приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків визначених нормами КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, тобто до 20 листопада 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та номеру мобільного телефону;

3) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Підозрюваному ОСОБА_4 , повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, ніж особисте зобов`язання, а також накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1