Провадження № 1-кс/461/8210/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора ОСОБА_4 від 07.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 07.12.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000113 від 13.09.2019 року та зобов`язати прокурора, який проводить процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, вирішити питання процесуальної участі потерпілої ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 27.08.2020 року подала клопотання процесуальному прокурору, в якому просила вручити їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні. 10.12.2020 року отримала оскаржувану постанову прокурора від 07.12.2020 року. З огляду на те, що ймовірне кримінальне правопорушення вчинено проти її прав та інтересів, про що зазначено в заяві про злочин, вважає, що повинна користуватись правами та виконувати обов`язки потерпілої з моменту подання заяви про злочин. Вважає, що прокурор невірно трактує ст.55 КПК України, оскільки покликається на наявні підстави, яких вказана норма взагалі не містить, які є не зрозумілими та не логічними. Так, ОСОБА_3 зазначає, що протиправні дії особи, відносно якої нею подано заяву про злочин, завдали їй особисто моральної шкоди. Відмовивши у залученні потерпілою, прокурор у такий спосіб фактично позбавив її процесуальної участі в досудовому розслідуванні. Вказані обставини призводять до однобічності та неповноти досудового розслідування. Відтак, вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, протиправною, такою, що суперечить нормам КПК України та ухвалі суду від 09.10.2020 року, а тому просить таку скасувати.

ОСОБА_3 до судового засідання подала заяву про розгляд скарги без її участі. Зазначила, що вимоги скарги підтримує та просить задоволити в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Слідчим суддею встановлено, що 07.12.2020 року прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000113 від 13.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09.10.2020 року, постанову прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 18.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000113 від 13.09.2019 року скасовано.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язаний, серед іншого, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставою для відмови в задоволенні клопотання, прокурор ОСОБА_6 зазначає те, що вину працівників поліції у кримінальному провадженні №000076 вироком суду на даний час не доведено, а факт підробки підпису у протоколі допиту не може свідчити про намагання ОСОБА_7 приховати службовий злочин працівників Перемишлянського ВП ГУНП у Львівській області, так як особу, яка підробила підпис у протоколі допиту встановити під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №000076 не вдалось. Відтак, вважає, що відомості про завдання ОСОБА_3 моральної шкоди відсутні.

Слідчий суддя із такими висновками прокурора ОСОБА_6 не погоджується, вважає їх передчасними, з огляду на те, що відмовляючи ОСОБА_3 у визнані її потерпілою у кримінальному провадженні, достатніх мотивів такої відмови не навів.

Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого ОСОБА_3 може користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо. Крім того, посилання прокурора в оскаржуваній постанові на те, що особу, яка підробила підпис у протоколі допиту встановити під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №000076 не вдалось, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки вказане не виключає можливості заподіяння шкоди особі. З системного аналізу норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у разі відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора є спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Оскаржувана постанова не містить достатніх посилань на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже, не є вмотивованою.

Таким чином, прокурору належить виконати дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди.

В залежності від встановленого, слідчому слід прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 07.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000113 від 13.09.2019 року.

Зобов`язати прокурора, який проводитиме процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000113 від 13.09.2019 року, об`єктивно і всебічно розглянути питання процесуальної участі в статусі потерпілої ОСОБА_3 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1