ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004290 від 24.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єлизаветівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, студента 5 курсу ХНАДУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 23.09.2019 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні кімнати №616 гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, пов`язаних із порушенням, на думку ОСОБА_5 , правил проживання ОСОБА_6 у вказаному гуртожитку, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 сидів на своєму ліжку, наніс один удар правою ногою у область щелепи ОСОБА_6 зліва, від чого останній впав на спину на ліжко. Після чого ОСОБА_5 наніс потерпілому ще пару ударів кулаком правої руки у область щелепи зліва, в результаті чого потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита травма нижньої щелепи у вигляді перелому у ділянці лівого кута та перелому тіла на рівні 42,43 зубів, які належать до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, просив суворо його не карати та пояснив, що дійсно 23.09.2019 року приблизно о 03 годині 00 хвилин у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту із ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому наніс потерпілому удар ногою, а потім рукою, від чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Цивільний позов потерпілого визнав частково лише в межах відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн., та пояснив, що ним було уже відшкодовано потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 5500 грн.,

Потерпілий ОСОБА_6 заявлений ним цивільний позов підтримав та просив стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 6451 грн. 72 коп. та моральної шкоди 93548 грн. 28 коп. Крім того, підтвердив факт відшкодування йому обвинуваченим матеріальної шкоди у розмірі 5500 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (окрім допиту обвинуваченого, потерпілого) та розглядає справу відповідно до ст. 349 КПК України, надавши можливість потерпілому як цивільному позивачу обгрунувати свої позовні вимоги та розв`язати цивільний позов.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 122 ч.1 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також враховує обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання, та вважає за необхідне для виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 122 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі. Оскільки його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства, то суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити покарання з іспитовим строком із застосування ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановлені судом обставини переконливо свідчать про те, що в результаті неправомірний дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Так, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із цивільним позовом, у якому просив суд стягнути з ОСОБА_6 в якості відшкодування завданих матеріальних збитків 6451 грн. 72 коп. та моральну шкоду у розмірі 93548 грн. 28 коп.

В обґрунтування позову, посилаючись на положення ст.ст. 22, 23, 1168, 1177 ЦК України, вказав, що від неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, зокрема закриту травму нижньої щелепи у вигляді перелому у ділянці лівого кута та перелому тіла на рівні 42,43 зубів, внаслідок чого. на оплату медичних послуг та фармацевтичних препаратів потерпілим було сплачено 6451 грн. 72 коп, на підтвердження чого останній надав до суду копії відповідних фіскальних чеків та квитанцій. Крім того, діями ОСОБА_5 потерпілому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях внаслідок застосування до потерпілого фізичної сили з боку обвинуваченого, нанесення ударів, та як наслідок, потребування медичної допомоги, госпіталізації до лікарні на 8 днів у період з 23.09.2019 року по 30.09.2020 року, проведення операції, внаслідок чого потерпілий не мав можливості повернутися до родини, навчання та буденного життя. Моральну шкоду потерпілий оцінює в суму розміром 93548 грн. 28 коп.

Згідно наданих копій чеків на придбання ліків та оплату медичних послуг, які датовані періодом з 23.09.2019 року по 30.09.2020 року, потерпілим належним чином підтверджено витрати на загальну суму 6451 грн. 72 коп., а тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що обвинуваченим відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 5500 грн., що у судовому засіданні підтвердив сам потерпілий, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок завданого матеріального збитку 951 грн. 72 коп. (6451,72-5500=951,72)

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

ОСОБА_5 визнається винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, внаслідок протиправних дій якого, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого потерпілий безумовно зазнав моральних страждань, його спосіб життя змінився, а тому при визначенні розміру морального відшкодування, суд виходить із принципів розумності і справедливості відповідно до ст. 23 ЦК України, враховує характер, глибину душевних, фізичних, емоційних та моральних страждань потерпілого та приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. буде співмірним вчиненому, справедливим та розумним, натомість моральна шкода визначена потерпілим в розмірі 93548 грн. 28 коп. є значно завищеною.

Судові витрати у зв`язку із залученням експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рік, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити частково, стягнути на його користь з ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 951 (дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 72 копійки, на відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, а всього стягнути 15951 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 72 копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Головуючий - ОСОБА_1