Справа № 466/7836/20
У Х В А Л А

08 жовтня 2020 року м. Львів
Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002208 від 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, -
у с т а н о в и л а :
06.10.2020 у слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення на майно, яке видав ОСОБА_5 , а саме : рюкзак, навушники чорного кольору, кросівки чорного кольору, безрукавка зеленого кольору, кофта коричневого кольору, джинси синього кольору.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що, У провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0002208 від 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.10.2020 року до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.10.2020 року о 04.37 год. невідома особа чоловічої статі, шляхом розбиття вікна, проникла в магазин "Рукавичка", що за адресою АДРЕСА_1 , де намагалась таємно викрасти товар. Однак виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця,злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі.

05.09.2020 року до СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 в якій останній добровільно видав речі в яких був одітий під час вчинення кримінального правопорушення 05.10.2020 року,а саме: рюкзак, навушники чорного кольору, кросівки чорного кольору, безрукавку зеленого кольору, кофту коричневого кольору, джинси синього кольору.

Постановою від 05.10.2020 року вищевказані речі визнано речовими доказами.

Враховуючи викладене, з метою запобігання втрати, зникнення, пошкодження речових доказів, а також можливості його відчуження є необхідність у накладенні арешту, відтак слідчий звертається із відповідним клопотанням.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання про накладення арешту без їх участі.

Відтак, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна являється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, який скасовується у встановленому порядку.

Арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна являється запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

На даний час є достатні підстави вважати, що майно, яке було видане ОСОБА_5 , може бути доказом вчинення злочину, а тому підлягає арешту. Окрім цього не застосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати, знищення чи пошкодження майна, зміни його властивостей, що в свою чергу призведе до неможливості провести повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування, оскільки в ході досудового розслідування може виникнути підстава для проведення різного виду судових експертиз.

Відтак, клопотання є підставним та підлягає до задоволення, керуючись ст. ст. 36, 40, 170 КПК України, слідча суддя , -
постановила :
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке видав ОСОБА_5 , а саме : рюкзак, навушники чорного кольору, кросівки чорного кольору, безрукавка зеленого кольору, кофта коричневого кольору, джинси синього кольору.

Виконання ухвали доручити слідчому Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Котроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6