Номер провадження:1-кс/521/4325/20
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2020 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про продовження строку досудового розслідування, до повідомлення особі про підозру, по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 12.03.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку досудового розслідування, в якому просив продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 12.03.2019 до дванадцяти місяців.

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що слідчим відділом Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 12.03.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 11.03.2019 до Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від директора ТОВ «Франко-Транспорт» ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , 12.03.2010 заволоділи майном вказаного товариства у вигляді нежитлової будівлі компресорної станції площею 777,1 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 47, чим спричинили ТОВ «Франко-Транспорт» матеріальний збиток в особливо великих розмірах на суму близько 700 000 гривень (ЖЄО №6833).

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що у зв`язку з виниклою необхідністю 18.09.2009 між ОСОБА_9 та останнім укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_9 передала йому 1000000 гривень, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 8120.

Для забезпечення виконання договору позики 18.09.2009 між ОСОБА_9 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Франко-Транспорт» в особі ОСОБА_5 , був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за №8122. ТОВ «Франко-Транспорт» виступило майновим поручителем виконання зобов`язань ОСОБА_5 . Відповідно до умов іпотечного договору ТОВ «Франко-Транспорт», передало ОСОБА_9 в іпотеку нежитлову будівлю компресорної станції, площею 777,1 кв.м, по АДРЕСА_1 з подальшим накладення обмеження розпорядження майном.
Далі, 27 січня 2010 року з метою присвоєння нерухомого майна, яке належало ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , використовуючи раніше надану ОСОБА_5 останньому печатку підприємства ТОВ «Франко-Транспорт», підробив документи від імені підприємства та підпис на документах від імені ОСОБА_5 про наявність у ТОВ «Франко-Транспорт» перед ним особисто боргу на суму 830 000 гривень і на підставі нібито наявності боргу подав до господарського суду Одеської області свою заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт» як нібито відсутнього боржника в порядку ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». При цьому ОСОБА_6 також підробив документи про те, що нібито йому і іншим особам невідоме місце знаходження ТОВ «Франко-Транспорт», а також керівника і засновника, тобто ОСОБА_5 ..
29 січня 2010 господарським судом Одеської області, порушено провадження у справі №7/29-10-468 про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт», а 11 лютого 2010 року постановою господарського суду Одеської області у справі №7/29-10-468 ТОВ «Франко-Транспорт» визнано банкрутом та скасовано всі арешти і заборони, накладені на майно боржника. Заборонено накладення нових арештів або інших арештів щодо розпорядження майном ТОВ «Франко-Транспорт». Вказану постанову ОСОБА_6 незаконно використав для вилучення із державного реєстру іпотек запису про наявність іпотеки на нерухоме майно на користь іпотекодержателя ОСОБА_9 .

Одночасно з метою оформлення на іншого члена злочинної групи ОСОБА_7 нежитлової будівлі компресорної станції, площею 777,1 кв.м., по АДРЕСА_1 згідно попередньої домовленості до господарського суду Одеської області ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_11 подав заяву про призначення ліквідатором ТОВ «Франко-Транспорт», а саме - арбітражного керуючого ОСОБА_8 , який саме для цієї цілі 30.09.2009 отримав ліцензію серії АВ №482098 на право займатись діяльністю арбітражних керуючих, оскільки як до цього так і після не займався діяльністю арбітражних керуючих і не призначався на будь-які інші справи про банкрутство в якості арбітражного керуючого. З метою присвоєння чужого майна групою осіб, виконуючи свою роль у злочинній діяльності групи, арбітражний керуючий ОСОБА_8 умисно, з метою укриття від суду наявності заставного кредитора, достовірно знаючи про наявність у справі заставного кредитора ОСОБА_9 , яка єдина мала право на першочергове отримання коштів від продажу заставного майна, не отримав з державного реєстру застав інформацію про майно боржника, яке є предметом застави, не виконав обов`язок арбітражного керуючого окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Також, в порушення ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ОСОБА_8 умисно майно банкрута, що є предметом застави, не включив до складу ліквідаційної маси для використання виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя ОСОБА_9 і не залучив її до справи в якості учасника.

Будучи учасниками злочинної групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 12 березня 2010 року нібито з метою погашення боргу перед ОСОБА_6 ОСОБА_8 без оцінки майна та без публікації оголошення про аукціон від імені ТОВ «Франко-Транспорт» з ОСОБА_7 , без проведення аукціонного продажу заставного майна, незаконно уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого ОСОБА_7 придбала нежитлову будівлю насосної станції, за вказаною адресою за 413 728,00 гривень.
Виручені кошти в сумі 413728 гривень ОСОБА_8 незаконно присвоїв та витратив на власні потреби, відчитавшись підробленою розпискою про нібито передачу вказаних коштів за згодою ТОВ «Франко-Транспорт» на користь нібито боржника ОСОБА_6 .

Також, відповідно до витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10 березня 2010 року, приватним нотаріусом ОСОБА_10 на підставі ухвали господарського суду Одеської області знято заборону відчуження нежитлового приміщення насосної станції, що розташована за вищевказаною адресою.
12.03.2010 право власності на предмет іпотеки перейшло до ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1612, укладеного між ТОВ «Франко-Транспорт» та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ ОСОБА_10

27 жовтня 2011 року постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі № 7/29-10-468 за апеляційною скаргою ОСОБА_9 скасував оскаржену ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Франко-Транспорт», припинення юридичної особи ТОВ «Франко-Транспорт» та припинення провадження у справі про банкрутство за п.6 ст. 40 Закону України «Про банкрутство» та припиняє провадження у справі №7/29-10-468 про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт» на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України як незаконно порушене.

Крім того, слідчим СВ Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області 24.05.2019 проведено тимчасовий доступ та вилучено завірені копії документів господарської справи №7/29-10-468 на підставі ухвали слідчого судді.

Також, 13.06.2019 проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_5 в ході якого останній оглянувши копії документів господарської справи №7/29-10-468, отриманих в результаті проведеного тимчасового доступу, вказав, що в них наявні ряд підроблених документів, та документів які завірялись не ним.

На теперішній час судовим експертом Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України проводиться судова почеркознавча експертиза експертиза.

На даний час слідством зібрано не достатньо доказів, для того, щоб повідомити особі про підозру.

Відповідно до ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Таким чином, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000842 закінчується 12 вересня 2020 року, у зв`язку із закінченням вісімнадцяти місячного строку.

У зв`язку із процесуальною занятістю та значною завантаженістю слідчого, проведення необхідних подальших слідчих дій у передбачені законодавством строки не представилось можливим.

Закриття кримінального провадження може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування, яке у зв`язку із цим буде неповним та необ`єктивним.

Слідчий в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 219 строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ст.295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.

Під час досудового розслідування органом досудового розслідування виконана значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак наразі завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні неможливо, оскільки необхідно провести певний обсяг слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, спрямованих на перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема необхідно отримати висновок раніше призначеної експертизи, яка має важливе значення для встановлення істини по справі, після отримання якої необхідно підготувати та погодити повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, беручи до уваги, що з метою одержання доказів, які будуть використані під час судового розгляду, а також для завершення проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних на те причин, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування обґрунтованим, а відтак наявні підстави для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого, задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000842 від 12.03.2019 на 6 (шість) місяців, тобто до 12.03.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1