Справа № 461/9197/19
Провадження № 1-кп/461/615/20
15.10.2020 року Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
та захисника ОСОБА_5

13 серпня 2020 року в провадження Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 13.08.2020 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України на 21.08.2020 року о 11.30 год. в приміщенні Галицького районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Чоловського, 2.
Ухвалою суду від 21.08.2020 року вказане кримінальне провадження прийнято до провадження Галицького районного суду м. Львова та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строк тримання під вартою, покликаючись на те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив перебуваючи на іспитовому терміні, повторно вчинив злочин проти власності, таким чином останньому передбачена реальна міра покарання. Крім цього, ОСОБА_4 неодружений, немає законних джерел доходів, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків та те що останній залишаючись на волі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо клопотання прокурора. Разом з тим адвокат подав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Подане клопотання мотивує тим, що на даний час відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду та має проблеми зі здоров`ям, потребує постійного лікування.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи тримання під вартою (статті 131,176, 181, 183).
До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає у примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положеннями ст.199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження, ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Суд при вирішенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт враховує особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання у м.Львові, його процесуальну поведінку протягом розгляду справи. Окрім того суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим він потребує медичних обстежень та лікування.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, який має місце реєстрації та проживання, його процесуальної поведінки протягом розгляду справи, стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд хронічних захворювань та потребує лікування, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст.194, 199, 331,369, 371-372 КПК України, суд
В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Клопотання адвоката ОСОБА_5 - задоволити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 13 грудня 2020 року включно з обмеженням права покидати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до суду за першим викликом;
2)не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4)здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (у разі наявності), що дають право на виїзд з України.
Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Забезпечення виконання ухвали покласти на Залізничний ВП ГУНП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1