ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3653/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявник - ОСОБА_4

заявника - ОСОБА_5

представника заявника - ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_7

заявника - ОСОБА_8

слідчого - ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_12 , клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , клопотання ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді від 01.10.2020 за у кримінальному провадженні №0005529 від 25.07.2019 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Заявники звернулися до слідчого судді, з клопотаннями про скасування арешту та заборон, які були вжиті ухвалою слідчого судді від 01.10.2020 за у кримінальному провадженні №0005529 від 25.07.2019 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. В обґрунтування клопотань заявники посилаються на те, що не були присутні при розгляді клопотання про накладення арешту, що позбавило можливості останніх надати пояснення слідчому судді, що клопотання слідчого є невмотивованим, внаслідок чого вжиті слідчим суддею заходи забезпечення кримінального провадження є необґрунтованими.

В судовому засіданні заявники та представники останніх клопотання підтримали, просили задовольнити останні з підстав наведених вище.

Слідчий, потерпілий та представник останнього зазначили, що ухвала слідчого про застосування заходів забезпечення кримінального провадження є законною, обґрунтованою і такою, що скасуванню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотань, матеріали клопотання про накладення арешту № 753/15876/20, провадження № 1кс/753/3404/20, частково матеріали кримінального провадження №0005529 від 25.07.2019 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0005529 від 25.07.2019 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_10 , про те що невстановлені особи перешкоджають користуватись останньому своїми будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, останнє було обґрунтовано тим, що будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що в його власності перебувають 2 садових будинки ( АДРЕСА_1 площею 100,1 кв.м. та АДРЕСА_3 . Право приватної власності на зазначені будинки набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу садового будинку від 07.09.2016, посвідчених приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_13 (зареєстровані в реєстрі за №№ 1191, 1192). Нотаріальні дії 07.09.2016 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна зазначено №00 та №63. Дані будинки ОСОБА_10 придбав у гр. ОСОБА_14 . В подальшому на протязі тривалого часу ОСОБА_10 проводив ремонтно-оздоблювальні ремонтні роботи у своїх будинках, а також інші поліпшення. Дані будинки за АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 розміщено в блоковому будинку в якому є ще два садові будинки за АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , які належать на праві приватної власності іншим особам. Загалом об`єкти нерухомості № 12/1, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_7 розташовані в одному збудованому садовому двохповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_8 (на перетині з АДРЕСА_9 ), що підтверджується технічним паспортом.

Однак, приблизно з жовтня 2018 року по теперішній час, ОСОБА_10 як власник вказаних садових будинків не може вільно користуватися та розпоряджатися своїми будинками, оскільки група невідомих осіб перешкоджає доступ вказаних будинків шляхом закриття на замки воріт та їх дверей. Крім того, з 19.07.2019 невідомі особами в будинках за АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 почали здійснювати будівельні роботи без згоди потерпілого.

В ході подальшого досудового розслідування було встановлено, що дані будинки придбано зазначеними особами. В ході допиту в якості свідків осіб що стали власниками будинків, встановлено, що останні їх придбали їх у ОСОБА_15 , та останні заявили що вказані придбані ними будинки насправді є будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , а не АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , як це є зазначає ОСОБА_10 .

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_15 показав, що будинок, на який вказує ОСОБА_10 як той, в якому розташовані приміщення №12/1, №12/2, насправді мають іншу нумерацію, а саме №12а/1, №12а/2, №12а/3, №12а/4, які належали ОСОБА_15 на підставі договору дарування від ОСОБА_14 , що посвідчений 09.09.2016 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_16 .

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_13 , внесла відомості до реєстру речових прав, відносно об`єкту нерухомого майна, а саме садовий будинок АДРЕСА_10 та садовий будинок АДРЕСА_11 .

Згідно документів, до яких було здійснено тимчасовий доступ на підставі відповідної ухвали суду, а саме матеріалів нотаріальних справ приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_13 №№ 1191, 1192 встановлено, що станом на 07.09.2016 продавець будинків АДРЕСА_1 та 12/2 ОСОБА_14 , на момент продажу їх гр. ОСОБА_10 мав у приватній власності також садові будинки АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , та садові будинки АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 . Всі вищевказані будинки було зареєстровано 22.04.2016 року державним реєстратором управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_17 .

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.09.2016 № 67534584, сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_13 встановлено, що станом на 07.09.2016 за продавцем ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з-поміж іншого обліковувалось таке нерухоме майно: садовий будинок за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14311796); садовий будинок за адресою: АДРЕСА_13 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14313074); садовий будинок за адресою: АДРЕСА_14 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14308376); садовий будинок за адресою: АДРЕСА_15 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 00, номер запису про право власності 14312945); садовий будинок за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14312816); садовий будинок за адресою: АДРЕСА_13 , загальною площею 100,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14312672).

Крім того, згідно даних Реєстру речових прав, право власності на всі зазначені об`єкти зареєстровані 22.04.2016 державним реєстратором ОСОБА_17 , а підстава виникнення права власності всіх зазначених об`єктів є довідки СДК «Орхідея-3» від 18.04.2016 з відповідним номером.

Так, 09.09.2016 року, тобто через 2 дні після продажу будинків АДРЕСА_1 та 12/2 ОСОБА_10 , власник всіх цих будинків ОСОБА_14 передав у власність ОСОБА_5 на підставі відповідних договорів дарування решту садових будинків що йому належали, а саме №12/3, №12/4, №12а/1, №12а/2, №12а/3, №12а/4. Договір дарування 09.09.2016 було зареєстровано приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_16 .

В ході огляду документів у нотаріальних справах по договорам дарування ОСОБА_14 ОСОБА_15 від 09.09.2016 (а саме дарування будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ) до яких було здійснено тимчасовий доступ, було встановлено, що у них містяться довідки №23/с, 24/с, 25/с, 25/с-1. Зі змісту вказаних довідок встановлено, що вони надані ОСОБА_14 у тому, що будинку, який належить ОСОБА_14 було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 відповідно. Таке рішення було прийнято начебто на загальних зборах (уповноважених) членів № 04 від 25.04.2013. Зазначені довідки було надано ОСОБА_15 на вимогу нотаріуса ОСОБА_16 для підтвердження присвоєння зазначених адрес будинкам. Встановлено, що зазначені довідки датовано 25.04.2016 та підписано Головою правління СДК «Орхідя - 3» П. Корочко. Поверх підпису виконано печатку «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3».

Будучи допитаною в якості свідка колишня голова ОК СДК «Орхідя-3» ОСОБА_18 пояснила, що вона була обрана Головою ОК СДК «Орхідея-3» з 21.04.2014 та перебувала на цій посаді до 11.10.2018. Станом на 25.04.2013 (коли начебто скликались загальні збори членів) та станом на 25.04.2016 (дата видачі довідок № 23/с-25/с-1) ОСОБА_19 не був головою правління ОК СДК «Орхідея-3» та повноважень видавати такі довідки не мав. Додала, що через підробку аналогічних довідок ОСОБА_19 було незаконно зареєстровано ряд садових будинків, у зв`язку із чим СУ ГУНП у м. Києві було зареєстровано кримінальне провадження № 0000057 за ст.. 190 ч. 4 КК України. Крім того, ОСОБА_18 повідомила, що ОСОБА_14 ніколи не був членом СДК «Орхідея-3» та вона за час очолення кооперативу ніколи його не бачила, а власником ділянки № НОМЕР_2 був член кооперативу ОСОБА_20 . Зі слів ОСОБА_18 , на зазначеній ділянці ОСОБА_20 та ОСОБА_15 за домовленістю між собою збудували будинок, яким мали користуватись ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , у зв`язку із чим, на їх прохання частинам будинку було присвоєно адреси № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Те, що кожна з двох частин налічує в собі ще по дві квартири, ОСОБА_18 не відомо, як і не відомо про нумерацію даного будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_16 знаходився лише один збудований будинок, а фундамент, який розташовано поруч взагалі розташовано на території сусідньої ділянки по АДРЕСА_9 , яка належить іншому члену кооперативу, а саме гр. ОСОБА_21 користуючись фактичною відсутністю останньої на цій ділянці. Заперечила ОСОБА_18 і факт видачі довідок № 56,57-4,58,59,61,62,63,64 від 18.04.2016, на підставі яких 22.04.2016 державним реєстратором ГТУЮ м. Києва ОСОБА_17 було відкрито розділи про реєстрацію нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , №12/3, № 12/4, №12а/1, №12а/2, №12а/3, №12а/4, посилаючись на т, що в пред`явленій їй копії довідки № 56 від 18.04.2016 було виконано не її підпис та штамп печатки, якою користувався її попередник ОСОБА_19 . На разі триває збір матеріалів для порівняльного дослідження підписів та печаток у цих довідках в межах технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи. Факт придбання половини будинку, збудованої по АДРЕСА_17 новим на той час членом ОСОБА_10 свідок не заперечила.

Крім цього, будучи допитаний в якості свідка ОСОБА_20 показав, що він вступив у 2004 року до кооперативу «Орхідея-3». Кооперативом була надана у користування земельна ділянка, за адресою вул. Центральна, 12 (на перехресті вул. Центральна та Затишна), площею 0,09 га, відповідно до довідки №199/с виданої СДК «Орхідея-3». На його земельній ділянці було побудовано один будинок (умовно поділений на чотири квартири). Приблизно на прикінці 2017 року він звернувся до голови правління ОСОБА_18 з заявою про вихід з кооперативу. Голова кооперативу зібрала збори членів кооперативу для розгляду питання про виключення з кооперативу. На даних зборах було заслухано звернення про виключення членів кооперативу та передачі земельної ділянки за адресою вул. Центральна, 12 власникам будівель ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які були присутні на даних зборах. Членами правління кооперативу «Охідея-3» одноголосно було прийнято рішення про виключення його з членів кооперативу та включення двох нових членів ОСОБА_15 та ОСОБА_10 . Відповідно до рішення членів правління земельна ділянка по вул. Центральна 12 умовно була поділена на дві частини одна частина ОСОБА_10 закріплено адресу вул. Центральна 12-А, інша частина була закріплена за ОСОБА_15 (вул. Центральна 12). Ділянка в СДК «Орхідея-3» по вул. Центральна, 12 знаходилась на перехресті двох вулиць Центральної та Затишної. Відповідно до розташуванні даної ділянки на перехресті вулиць, ділянка з інших двох боків мала межі з сусідніми ділянками інших членів кооперативу «Орхідея-3». По вул. Затишній, наступною земельною ділянкою після моєї була ділянка за адресою вул. Затишна,1 члена кооперативу «Орхідея-3» ОСОБА_24 , наступним за нею була земельна ділянка члена кооперативу «Орхідея-3» ОСОБА_25 . На земельній ділянці, що була закріплена за ОСОБА_24 приблизно у 2016 було залито фундамент під будівництво будинку, який до теперішнього часу не збудований.

Вищевказані факти ставлять під сумнів законність державної реєстрації нерухомого майна, розташованого за адресами: АДРЕСА_14 , №12/2, №12/3, № 12/4, №12а/1, №12а/2, №12а/3, №12а/4. В свою чергу ОСОБА_15 впродовж 2018-2019 років реалізував решту садових будинків, придбані ним на підставі Договорів дарування третім особам, видаючи один і той самий будинок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_4 , №12а/3, №12а/4, що не відповідає дійсності. У зв`язку із цим, між реальними власниками та новими, введеними в оману власниками квартир цього ж будинку виник майновий спір.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із справи за клопотанням слідчого про накладення арешту, заявники до суду під час розгляду зазначеного клопотання за вимогою слідчого не викликалися, як власник майна був викликаний потерпілий ОСОБА_10 . Таким чином, в силу ч. 1 ст. 174 КПК України, заявники наділені правом на звернення до слідчого судді з клопотаннями про скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Хоча статтею 1 Протоколу № 1 не передбачено чіткого переліку процедурних вимог, зміст статті слід тлумачити таким чином, що особам, які постраждали внаслідок втручання у їх майно, повинна бути надана розумна можливість подати свою справу до відповідальних органів з метою ефективно оскаржувати ці заходи, посилаючись, в залежності від обставин, на неправомірність або свавільну й необгрунтову поведінку (G.I.E.M. S.R.L. and Others v. Italy (по суті) [ВП], § 302; Yildirim v. Italy (ухв.); AGOSI v. theUnitedKingdom, §§ 55 and 58-60; AirCanada v. the United Kingdom, § 46; Arcuri and Others v. Italy (ухв.); Rielaand Others v. Italy (ухв.)).

Встановлюючи, чи може така умова бути задоволена, суд повинен зайняти узагальнену позицію щодо застосованих процедур (AGOSI v. the United Kingdom, § 55; Bowler International Unit v. France, §§ 44-45; Jokela v. Finland, § 45; Denisova and Moiseyeva v. Russia, § 59; Microintelect OOD v. Bulgaria, § 44).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться недоторканність права власності.

Згідно ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що заявники та інші власники майна, а саме житлових будинків щодо якого були вжиті заходи забезпечення кримінального провадження, останні набули на підставі оплатних та безоплатного правочинів, які наразі не оспорені та не скасовані у встановлено законом порядку, зареєстровані відповідно до вимог законодавства і така реєстрація є чинною.

Крім того, вказані особи зробили ремонти у житлових приміщеннях, уклали договори з обслуговуючими організаціями про надання житлово комунальних послуг, які оплачують у встановленому законом порядку і постійно,протягом тривалого часу проживають у належних їм житлових приміщеннях.

Згідно ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Слідчим у клопотанні, а також під час розгляду останнього не було зазначено та повідомлено слідчого суддю, про зазначені обставини, між іншим слідчий просив розглянути клопотання за відсутності власників майна, що у даному випадку слідчий суддя розцінює як недобросовісну поведінку.

Враховуючи зазначені обставини рішення слідчого судді про заборону будь яким особам проводити будівельні та ремонтні роботи у зазначених об`єктах нерухомості постановлено необґрунтовано, оскільки власники майна на законних підставах проживають у житлових приміщенняхі вжиті обмежувальні заходи становлять пряму перешкоду у використанні власниками своєї власності, що прямо заборонено законом.

Що стосується накладення арешту на майно, слідчий суддя також вважає, що вказаний захід слідчим суддею вжито необґрунтовано за відсутності повної та достовірної інформації про обставини, які склалися між власниками житлових приміщень. Так, у Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді у судді ОСОБА_26 перебуває цивільні справа № 753/237/19 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння. Суть даного позову полягає в тому, що на земельній ділянці, яка не була виділена садовому кооперативу на час будівництва, було побудовано два об`єкти нерухомості поділені по чотири частині (таунхауси). Реєстрація вказаних об`єктів проводилась фактично одночасно. ОСОБА_10 стверджує, що йому належить частина вже збудованого будинку, про долю якого він в силу особистих обставин не опікувався, проте коли обставини змінились, приїхав на об`єкт та встановив, що там проживають інші особи. В свою чергу, ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_10 купував частину об`єкту нерухомості, яка знаходиться поруч, а саме ту частину, де ОСОБА_5 також має частину власності, і цей об`єкт не було остаточно збудовано.Оскільки ОСОБА_5 мав у власності на земельній ділянцій інші побудовані об`єктинерухомості розташовані поруч, він відчужив останні за оплатними правочинами теперішнім власникам майна. Отже, вбачається, що претензії потерпілого ОСОБА_10 направлені до власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . За таких обставин, підстави для накладення арешту на об`єкти нерухомості інших власників майна взагалі не мали місця і під час судового засідання слідчим не надано обґрунтованих пояснень щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим ставляться під сумнів, зокрема і достовірність довідки виданої ОСОБА_10 , для реєстрації прав власності на майно, що зокрема зазначено у письмових поясненнях слідчого. Крім того, під час розгляду даних клопотань та дослідження частини матеріалів кримінального провадження було встановлено, що доводи слідчого щодо підробки документів ґрунтуються на показах голови садового кооперативу, які є різними щодо осіб, які були та є членами кооперативу та їх кількості і які в свою чергу не були у повному обсязі додані до клопотання про накладення арешту, що ставить під сумнів достовірність показань допитаної особи, які потребують додаткового аналізу та перевірки, зокрема і шляхом проведення судової експертизи. Отже, за обставин наведених вище навіть претензії самого потерпілого ОСОБА_10 щодо правомірної реєстрації майна, на яке претендує останній, є юридично неспроможними. Також, мають місце покази іншого голови садового кооперативу, який підтверджує достовірність виданих документів.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що, що долучені до клопотання слідчого про арешт майна копії технічних паспортів на садові будинки, на які претендує потерпілий, містить суперечливі дані щодо технічних характеристик та місцерозташування таких об`єктів, що також потребує додаткової перевірки. Висновки з даного приводу та аналіз таких обставин слідчим наразі не проведено і обґрунтованих пояснень слідчому судді з даного питання не надано. Також слідчим не надано обґрунтованих пояснень з приводу чи мала місце перевірка різниці вартості майна, оскільки під час вчинення правочинів щодо набуття у власність об`єктів нерухомості вартість майна зареєстрованого за ОСОБА_10 є значно меншою ніж та, що зазначена при оцінці такого майна під час набуття права власності іншими особами. Зазначені обставини підлягають безумовній перевірці, з метою встановлення, на якій саме частині земельної ділянки дійсно був розташований об`єкт більшою вартістю на час проведення оцінки та реєстрації правочинів.

Слідчим суддею встановлено, що наразі предметом розгляду вище вказаної цивільної справи є саме встановлення, на якій саме земельній ділянці було придбано об`єкт нерухомості потерпілим ОСОБА_10 , чи дійсно останній здійснював будівництво об`єкту нерухомості (стадія готовості), в яких наразі проживають інші особи, або потерпілий здійснював будівництво об`єкту, який знаходиться на земельній ділянці поруч і частина якого, як стверджує відповідач у справі ОСОБА_5 , що підтвердив і в даному судовому процесі, а також під час надання показів слідчому, належить саме потерпілому.

Враховуючи, що всі вище зазначені обставини не були перевірені під час розгляду клопотання про накладення арешту,черезненадання слідчимповних даних та відсутності в судовому засіданні інших власників майна, що потягло за собою порушення змагального процесу,рішення про накладення арешту слідчим суддею не може вважатися обґрунтованим.

Враховуючи приписи цивільного законодавства правомірність володіння майном не може ставитися під сумнів, доки судом не встановлено інше і правочини щодо правомірності такого володіння та реєстрація не скасовані. Крім того, за позовом потерпілого у цивільному провадженні за наявності підстав та відповідної заяви позивача, судом можуть бути вжиті заходи для забезпечення позову.

Слідчий суддя вважає слушними доводи заявників про юридичну неспроможність постанов слідчого про визнання об`єктів нерухомого майна речовими доказами у кримінальному провадженні від 20.08.2019 та 18.09.2020, виходячи з наступного.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови прізвище; ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову ; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови ; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З постанов слідчого про визнання об`єктів нерухомого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, вбачається, що в мотивувальнихчастинах останніх не міститься відомостей прозміст обставин, які є підставами для прийняття постанов, а також мотивівїх прийняття та обґрунтування. Зокрема в постановах зазначено лише те, що потерпілий звернувся із заявою про те, що останньому перешкоджають користуватися належним йому майном,іншої аргументації для визнання об`єктів нерухомості речовими доказами постанови не містять. У постановах не зазначено, чи є об`єкти нерухомого майна знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметом, який був об`єктом кримінально-протиправних дій, грошима, цінностями чи іншими речами, набутими кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наразі за таких обставин підстави вважати, що майно на яке накладено арешт відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України відсутні, що перешкоджає встановити баланс між законною метою вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, яка лежить в основі та правами осіб на яких було покладено тягар санкцій.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вжиті слідчим суддею заходи забезпечення кримінального провадження є необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт та заборону щодо нерухомого майна, а саме: садовий будинок АДРЕСА_19 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_10 ; садовий будинок АДРЕСА_20 реєстраційний номер нерухомого майна 00 зареєстрований за ОСОБА_10 ; садовий будинок АДРЕСА_21 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_27 ; садовий будинок АДРЕСА_22 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_27 ; садовий будинок АДРЕСА_19 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_8 ; садовий будинок АДРЕСА_20 реєстраційний номер нерухомого майна 00 зареєстрований за ОСОБА_28 ; садовий будинок АДРЕСА_21 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_3 ; садовий будинок АДРЕСА_22 реєстраційний номер нерухомого майна 63 зареєстрований за ОСОБА_29 накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 01.10.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: