"27" серпня 2020 р. Справа № 363/2242/19
УХВАЛА
27 серпня 2020 року, Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні 27.08.2020р. прокурором було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 строком на два місяці. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, безпосередньо після вчинення злочину переховувався від органів слідства, що свідчить про наявність ризику переховування останнього від суду. Крім того, прокурор вважає, що наявний ризик впливу на свідків з боку обвинуваченого, оскільки йому відомі їх анкетні дані, у зв`язку із чим просив суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби з 18.00 години до 07.00 години, з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Потерпіла та представник потерпілої підтримала клопотання прокурора та просила відносно обвинуваченого обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що прокурором не надано доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 протиправних дій щодо свідків, та як вбачається з неодноразових судових засідань, свідки навіть не з`являються до суду протягом тривалого часу, та стороною обвинувачення не забезпечується їх явка до суду. Стосовно припущення прокурора, щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, то зазначає, що 09.08.2020р. відносно ОСОБА_7 закінчив дію обраний запобіжний захід, але обвинуваченим не вчинено жодних дій, які б давали прокурору можливість зазначити про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку із чим, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, яке ґрунтується виключно на його припущеннях, та не може бути задоволено лише з підстав тяжкості обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 .

Обвинувачений підтримав доводи свого захисника та просив суд, відмовити прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього кодексу.
Статтею 184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду і повинно містити:
1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;
5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
2. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
3. До клопотання додаються:
1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;
2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу;
3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
З наданого до суду клопотання вбачається, що дане клопотання було вручено обвинуваченому та захиснику менш ніж за годину до судового засідання, не містить жодних документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, у клопотанні зазначається про те, що досудове розслідування приходить до висновку, що без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, останній може переховуватися від суду. В той же час, клопотання подане прокурором, вже на стадії судового розгляду та заявлено щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час, що не передбачає ізоляції від суспільства, оскільки не є запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховування від суду; незаконного впливу на свідків.
Під час судового засідання прокурором не доведено наявності ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, на які він посилався у своєму клопотанні, а навпаки спростовано той факт, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки протягом всього часу судового розгляду при застосування до останнього запобіжного заходу та за його відсутності ОСОБА_7 завжди прибував до суду у визначений час. Стосовно наявності ризику впливу на свідків, то судом зазначається, що протягом останніх 6 місяців судом неодноразово до суду викликались свідки, які в суд не з`являються, поштові повідомлення повертаються на адресу суду з різних підстав: зокрема не проживання за вказаною адресою або за закінченням строку, що на думку суду свідчить про унеможливлювання впливу обвинуваченого на свідків. Таким чином, суд приходить до висновку, що виключно тяжкість обвинувачення яке інкримінується ОСОБА_7 не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, враховуючи, що обґрунтування ризиків передбачених ст.177 КПК України, ґрунтується виключно на припущеннях прокурора.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатніми для переконання про обрання запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 193-194, 372, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.
Повний текст ухвали буде проголошений 28.08.2020 року о 15.30 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1