ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви(повідомлення) ОСОБА_2 про злочин, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій він просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно його заяви(повідомлення) про злочин від 28.12.2020 та надати заявнику витяг з ЄРДР, повідомити про початок та закінчення досудового розслідування.
У доданій до скарги заяві(повідомленні) про злочин від 28.12.2020, ОСОБА_2 зазначив про вчинення корупційних злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364, ст. 369-2 КК України у період з 2017 по 2020рр. посадовими особами Національної поліції, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посадовими особами державної виконавчої служби ОСОБА_11 , відповідальною особою «Філії ТОВ Ідеал Груп» ОСОБА_12 , прокурорами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , прокурором генеральної прокуратури ОСОБА_20 та іншими, неідентифікованими на даний час особами, що завдало заявнику матеріальної та моральної шкоди в особливо великих розмірах та шкоди здоров`ю, поєднаної із втручанням у приватне життя заявника.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.
Як вбачається зі скарги, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ згідно ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно його заяви від 28.12.2020, яка була надіслана до НАБУ електронною поштою.
Положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Проте з доданих до скарги матеріалів не вбачається доказів на підтвердження факту звернення заявника із заявою про злочин до Національного антикорупційного бюро України, оскільки відсутнє підтвердження отримання такої заяви службовими особами НАБУ.
Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.
Скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора подається за правилами ч. 2 ст. 132 КПК України до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».

У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються:

а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;

б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

22.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 № 100-IX, яким внесено зміни у пункт 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України.
Так, відповідно до п. 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З огляду на вказану норму можна зробити висновок, що слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні лише ті клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, досудове розслідування за якими здійснює Національне антикорупційне бюро України.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов передбачених п.1-3 ч.5 ст. 216 КПК України.
Так, ОСОБА_2 , у своїй скарзі оскаржує бездіяльність Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене на його думку посадовими особами Національної поліції, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посадовоими особами державної виконавчої служби ОСОБА_11 , відповідальною особою «Філії ТОВ Ідеал Груп» ОСОБА_12 , прокурорами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , прокурором генеральної прокуратури ОСОБА_20 та іншими, неідентифікованими на даний час особами.
ОСОБА_2 зазначив про вчинення корупційних злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364, ст. 369-2 КК України у період з 2017 по 2020рр.
Однак при цьому заявником не вказано кого саме та у вчиненні якого конкретно корупційного злочину він підозрює, а тому доказів того, що вказана скарга підсудна Вищому антикорупційному суду не надано.

Заявником в заяві вказується на працівників правоохоронного органу як на суб`єкт кримінальних правопорушень - посадових осіб Національної поліції, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 .
Проте у відповідності до положень ст.216 КПК України службова особа правоохоронного органу може бути суб`єктом лише у випадку, коли розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину.
У зазначеній заяві ОСОБА_2 відсутні будь-які відомості, які б вказували на розмір предмета злочину або завданої шкоди.

Поряд з цим, доказів того, що вказані особи належать до вищого складу Національної поліції заявником, на виконання вимог п.1 ч.5 ст. 216 КПК України, теж не надано.

Посадова особа державної виконавчої служби ОСОБА_25 та відповідальна особа «Філії ТОВ Ідеал Груп» ОСОБА_12 , як суб`єкти кримінальних правопорушень також не відповідають вимогам, передбаченим пп.1-3 ч.5 ст. 216 КПК України, а тому досудове розслідування, як і внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину - не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України, яка чітко визначена законодавцем.

Стосовно прокурорів, зазначених заявником у своїй заяві (повідомленні) про злочин від 28.12.2020, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 варто зазначити наступне.

Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, зокрема якщо кримінальне правопорушення вчинене прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру», а саме: 1) Генеральним прокурором; 2) першим заступником Генерального прокурора; 3) заступником Генерального прокурора; 5) керівником підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступником керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 7) прокурором Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 8) керівником обласної прокуратури; 9) першим заступником керівника обласної прокуратури; 10) заступником керівника обласної прокуратури; 11) керівником підрозділу обласної прокуратури.

Будь-яких даних, що вказані заявником особи займають відповідні посади, зазначені в у пп.1-4, 5-11 ч.1 ст.15 Закону України "Про прокуратуру" матеріали скарги не містять, тому суд позбавлений можливості перевірити дані доводи заявника.
Стосовно посилання заявника як на суб`єкт кримінальних правопорушень на прокурора генеральної прокуратури ОСОБА_20 слід зазначити, що заявником у заяві(повідомленні) не вказано у вчиненні якого корупційного злочину він підозрює зазначену особу.

Слід зазначити, що прокурор Офісу Генерального прокурора входить до переліку осіб, щодо яких детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування лише у разі вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначених в ч.5 ст. 216 КПК України, проте заявником не зазначено у вчиненні якого злочину він підозрює вказану ним особу, а наявне лише ствердження про вчинення ним злочину, а тому неможливо перевірити підслідність даного факту саме детективам Національного антикорупційного бюро України.
В той же час варто зауважити, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1,2 ст. 22 КПК України).

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст. 26 КПК України).

За таких обставин, на підставі наданих заявником матеріалів неможливо встановити факт предметної підсудності скарги ОСОБА_2 . Вищому антикорупційному суду.
Підслідність чітко визначена законодавством, та не підлягає визначенню за вибором заявника.
Під підслідністю розуміється врегульована законом сукупність ознак кримінального провадження, на підставі яких конкретне кримінальне провадження підлягає розслідуванню тим чи іншим органом досудового розслідування.

Саме правила підслідності обумовлюють правильний розподіл кримінальних проваджень між окремими органами досудового розслідування.

В ст. 216 КПК України міститься перелік кримінальних правопорушень, розслідування яких відноситься до конкретних органів досудового розслідування. Тобто має місце предметна підслідність, де орган досудового розслідування визначається за характером вчиненого кримінального правопорушення, який обумовлюється його кваліфікацією.

Розподілення кримінальних проваджень між органами, які мають право розслідувати кримінальні правопорушення чітко встановлене Кримінальним процесуальним законом.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не наведено доказів на підтвердження підслідності його заяви НАБУ та відповідно підсудності за Вищим антикорупційним судом.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).
Приписами ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.
Отже, перевіривши й оцінивши відомості, зазначені у скарзі ОСОБА_2 , з метою постановлення законної і обґрунтованої ухвали, слідчим суддею встановлено непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.
Правила підсудності судових справ встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті.
Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.
Слід також врахувати, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя наголошує на тому, що правові норми чинного законодавства України свідчать про те, що суди здійснюють розгляд тільки тих справ, скарг чи клопотань, які їм підсудні.
Аналогічної правової позиції дотримується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у справах: № 991/781/19 (провадження № 11-сс/991/97/19) від 25.10.2019, № 991/776/19 (провадження № 11-сс/991/98/19) від 01.11.2019, № 991/1429/19 (провадження № 11-сс/991/162/19) від 14.11.2019.
Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено випадки, в яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається слідчим суддею заявнику, зокрема, у випадку, якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді.
За таких обставин, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слід повернути заявнику, що не позбавляє права останнього звернутися з нею до місцевого суду за належною підсудністю.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 331, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви(повідомлення) ОСОБА_2 про злочин від 28.12.2020 - повернути заявнику.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1