Справа № 991/5576/20
Провадження1-кс/991/5736/20
13 липня 2020 року м.Київ
За версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як особи, наділені можливістю здійснювати вирішальний вплив на господарську діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , далі підприємство), достовірно знаючи про набуття підприємством на підставі рішення господарського суду м. Києві від 21.04.2009 у справі № 41/207 права власності на 24 627, 097 тонн мазуту марки М-100, внаслідок перерахування 09.07.2008 на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошових коштів за договором поставки від 04.07.2008 № 27/05м на загальну суму 38 172 000,65 грн, попередньо отриманих від ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 09.07.2008 у вигляді кредиту внаслідок вчинення на той час директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч.1 ст. 366 КК України, на початку 2013 року, розробили протиправну схему щодо заволодіння та легалізації грошових коштів з державного бюджету в особливо великому розмірі шляхом створення видимих правових підстав для звернення до ЄСПЛ із заявою про нібито невиконання органами державної виконавчої служби України рішення від 21.04.2009 та ухвали господарського суду м. Києва від 12.05.2009 у справі № 41/207 в частині стягнення з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на користь підприємства 24 627, 097 тонн мазуту марки М-100 вартістю 54 179 613, 40 грн.
За твердженням органу досудового розслідування 22.01.2020 об 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та вчиненні фінансових операцій чи правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.
Кваліфікація за частиною 5 статті 191 КК України передбачає привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні та /або привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та /або зазначені дії вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або у великому розмірі. Отже, кваліфікація за ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 191 КК України вимагає наявності в діях ОСОБА_4 ознак безпосереднього впливу на прийняття рішень керівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 , Місцезнаходження юридичної особи АДРЕСА_1 ) щодо господарської діяльності товариства. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотав і мета вчинення кримінального правопорушення є обставинами, які підлягають доказуванню.
Зазначені документи, за твердженням адвоката ОСОБА_5 , зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ).
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи клопотання підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у клопотанні. Просив його задовольнити у повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на клопотання захисника не надав.
Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
З вищезазначених законодавчих положень слідчий суддя робить висновок, що підставою для надання тимчасового доступу до речей і документів, є, зокрема, доведеність стороною кримінального провадження, що такі речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, та в ухвалі слідчого судді обов`язково має бути зазначена особа, яка має надати доступ до речей і документів.
В своєму клопотанні захисник стверджує, що реєстраційна справа Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ). Разом з тим, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання не містять відомостей, які б доводили, що ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно володіє запитуваними документами. Слідчий суддя критично ставиться на посилання сторони захисту, у змісті клопотання, на ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», як на обставину того, що підтверджує факт перебування реєстраційної справи у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 . Так, відповідно до ч. 3 ст. 29 вищезазначеного закону, реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях. Разом з тим, по-перше, захисником не доведено, що юридичною адресою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є адреса: АДРЕСА_1 , по-друге, не надано підтвердження, що суб`єктом реєстрації за вказаною юридичною адресою є ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що стороною захисту, в порушення вимог пункту 1 ч. 5 ст. 163 КПК України, не доведено, що документи, до яких адвокат просить надати дозвіл на тимчасовий доступ, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ), у зв`язку з чим в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 107, 132, 159 -166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1