Справа №621/3368/19
Пр. №1-в/621/156/20
Ухвала
Іменем України
18 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII у відношенні засудженої ОСОБА_4 , шляхом пом`якшення призначеного покарання,

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16.12.2019 року ОСОБА_4 , засуджена за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від відбування призначеного покарання звільнена з випробуванням на 1 рік 6 місяців.

Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 звернулася з поданням про приведення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2019 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII шляхом пом`якшення призначеного покарання.

Заступник начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" подала заяву про розгляд подання за відсутності представника органу пробації, на задоволенні подання наполягала.

Засуджена ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, просила вирішити питання про приведення вироку у відповідність з вище зазначеним законом за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання, у якому на задоволенні подання наполягала та просила провести судовий розгляд за її відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням характеру вирішуваного питання, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до частин 1, 3 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, що набрав чинності 01 липня 2020 року внесено зміни до частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України та пом`якшено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

За частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1, частини 6 статті 72 Кримінального кодексу України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт. Встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні наявні підстави для прийняття рішення про зміну виду покарання відповідно до статті 74 Кримінального кодексу України, оскільки засудженій ОСОБА_4 , призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, що не відповідає чинній редакції частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України, оскільки з 01.07.2020 найсуворішим покаранням за цією частиною статті є обмеження волі на строк до п`яти років.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, подання про приведення вироку суду від 16 грудня 2019 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII у відношенні засудженої ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а саме шляхом зміни раніше призначеного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, на строк 1 рік.

Керуючись частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України, пунктом 13 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:
1. Подання задовольнити.

2. Привести вирок Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року щодо засудженої ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

3. Змінити ОСОБА_4 вид покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року, та вважати її засудженою за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: