Справа № 461/6490/20
Провадження № 1-кс/461/5454/20
У Х В А Л А

18.08.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 09 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою, на постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 09 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року. Просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що вона є незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси. Вказує на те, що слідчим ОСОБА_4 взагалі не проводилась перевірка факту завдання моральної та матеріально-грошової шкоди. Крім того зазначає, що слідчим ніяк не прокоментовано доводи заявника про завдання заявнику суттєвих душевних страждань внаслідок незаконних дій окремих службових осіб ГУ ПФУ у Львівській області. Просить скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002236 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.32, ч.1 ст.366 КК України.

06 липня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про проведення окремих слідчих дій.

09 липня 2020 року слідчим слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0002236 від 23.06.2018 року.
Однак, слідчий суддя з таким висновком слідчого не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частина 2 статті 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

Суб`єктом даного злочину може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Частина 1 статті 366 КК України передбачає відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Суб`єктом даного злочину може бути лише службова особа.

Суб`єктивна сторона цього злочину виражається в прямому умислі.

Виходячи з кримінально-правової характеристики кримінальних правопорушень передбачених ст.366, ст.382 України, такі кримінальні правопорушення характеризуються завданням шкоди потерпілій особі, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що в такій категорії справ встановлення неправомірних дій, наслідків у виді шкоди та причиного зв`язку можливе лише в ході досудового розслідування з участю потерпілого.

Натомість, як убачається із оскаржуваної постанови, висновком слідчого про відмову у визнані потерпілим є те, що на даний час відсутні правові підстави для надання ОСОБА_3 процесуального статусу потерпілого, оскільки не здобуто доказів про завдання останньому моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відмовляючи у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий обмежився цитуванням норм КПК України, однак, мотивів такої відмови не навів. Із змісту оскаржуваного рішення слідчого не вбачається, які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявника він не приймає до уваги.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Натомість, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою.
Таким чином, розглядаючи клопотання ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.

Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, то відповідно до ст.ст. 303, 307 КПК України слід скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року та зобов`язати слідчого виконати вимоги ст.55 КПК України.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 09 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .