Провадження № 1-в/522/275/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про зняття судимості засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Роздол, Волованівського району, Кіровоградської області, громадянин України, неодружений, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер МВС, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_4 ,
засуджений - ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_3 про зняття судимості, при цьому до вказаної заяви, ОСОБА_3 не надав жодного доказу і не навів відповідних мотивів, як того вимагає Закон України про кримінальну відповідальність.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою заяву, просив зняти з нього судимість.
Прокурор заперечив проти заяви.
Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши заяву прийшов до висновку про наступне.
Як встановлено під час судового розгляду, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року затверджено укладену 30 травня 2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 і обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
ОСОБА_3 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 259 КК України і призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням строком на 1 (один) рік.
Покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Як вбачається із наявних у суді матеріалів, вказаний вирок не оскаржувався а тому випробувальний строк тривалістю один рік відраховувався саме з 19.07.2017 року.
При цьому, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про погашення судимості.
Згідно зі ст. 538 КПК України Після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Однак, ОСОБА_3 , був звільнений від відбування покарання з випробуванням, а тому вимоги про зняття судимості в порядку вказаної статті не можуть бути предметом судового розгляду.
Варто зазначити, що відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно зі ст. 539 КПК України, клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.
При цьому, суд зазначає, що погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості.
Відповідно до ч.1ст. 164 КВК України, порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням здійснює уповноважений орган з питань пробації.
У провадженні суду немає матеріалів, які б характеризували ОСОБА_3 під час випробувального строку та свідчили про належне виконання останнім покладених на нього обов`язків, а тому за таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви.
Керуючись ст. ст. 537-539, 318-370, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву про зняття судимості засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 діб до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

23.11.2020