Справа № 635/5192/20
Провадження №1-в/635/753/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 , про пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року.
ВСТАНОВИВ:
В.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року відносно ОСОБА_6 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII, яким внесено зміни до частин 1 та 2 статті 309 КК України.

Засуджений та представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі, строком 4 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, до відбуття 7 років 01 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2017 року за ч. 3 ст. 187 КК України, остаточно визначено покарання у виді 7 (семи) років і одного місяця позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким до санкції ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, з 01 липня 2020 року призначення покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі є неможливим.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року засуджений за ч.1 ст. 309 КК України, за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначене судом покарання засуджений не відбув та продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.

Пунктом 13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З аналізу статті 5 КК України убачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини кримінального кодексу новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.

Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року і визначення йому покарання у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Керуючись ст.4,5,61,74,309 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 , про пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Покарання призначене ОСОБА_7 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року за ч.1 ст. 309 КК України зменшити до 2 (двох) років обмеження волі.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1