ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2384/20 Справа № 208/7607/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001498 від 31 липня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001498 31 липня 2019 року, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції посилається на те, що в обвинувальному акті, який було подано на розгляд до суду, зазначено, що кримінальне провадження №0001498 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внесено до ЄРДР 13 серпня 2018 року, тобто через два тижні після події кримінального правопорушення, зазначеної у обвинувальному акті, при цьому відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінальне провадження внесено до ЄРДР 31 липня 2019 року. Суд першої інстанції також зазначає, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, оскільки не вказано хто конкретно з обвинувачених наніс потерпілому удар в обличчя та хто конкретно схопив потерпілого за шию і став придушувати.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить посилання на думку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , хоча у вступній частині ухвали вказані особи не зазначені. Вказує, що твердження суду щодо реєстрації кримінального провадження №0001498 через два тижні після події кримінального правопорушення, а саме 13 серпня 2018 року, свідчить про небажання суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки подія відбулась в 2019 році, а не в 2018 році, як помилково зазначено в обвинувальному акті і підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування. Посилання на дату 13 серпня 2019 року у назві документу, яка не є складовою частиною обвинувального акту, є технічною опискою. Звертає увагу, що посилання суду на те, що потерпілий заперечує вчинення обвинуваченими стосовно нього кримінального правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки потерпілий тільки зазначив, що, на його думку, в обвинувальному акті обставини викладені не так, як все відбувалось. Вказує, що висновок суду про те, що обвинувальний акт не містить посилання на те, які саме дії вчиняли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , також не відповідає дійсності, оскільки з обвинувального акту вбачається, що вони разом з невстановленою особою прийшли до потерпілого, були присутніми при нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень та запитували про наявність у останнього цінного майна, а також були присутніми коли у потерпілого викрали майно.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001498 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001498за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.

Висновки суду на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо незазначення в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин хто конкретно з обвинувачених наніс потерпілому удар в обличчя та хто конкретно схопив потерпілого за шию і став придушувати, суд апеляційної інстанції вважає передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Також, як слідує зі змісту обвинувального акту, він складений слідчим у кримінальному провадженні № 0001498, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2019 року, що також підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, відповідно до якого заяву ОСОБА_12 , про вчинення кримінального правопорушення було прийнято 31 липня 2019 року.
Тобто, назва обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 містить технічну описку у даті внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора в цій частині.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4