Справа№751/2732/20
Провадження №1-в/751/407/20
УХВАЛА
14 грудня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

за участю секретаря судового засідання Клименко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про примусовий привід боржника,-

Встановив:

Новозаводський ВДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з поданням, в якому просять: винести ухвалу про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Новозаводського ВДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) м. Чернігів, вул.. Шевченка, 118, каб. 12.

В обґрунтування подання зазначають, що на примусовому виконанні у Новозаводському ВДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 63064033 з виконання виконавчого листа № 751/2732/20 від 26.06.2020, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13904,93 грн. 17.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З часу відкриття виконавчого провадження щодо боржника, останній систематично не з`являється до відділу, на виклики державного виконавця не реагує, рішення суду не виконує.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, заявник просить розглядати справу без участі їх представника.

У відповідності до ст.107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінальної справи та матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.05.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 8904,93 грн матеріальної шкоди та 5000,00 грн моральної шкоди, а всього 13904,93 грн (а.с.66-68)

26.06.2020 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 751/2732/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму завданої шкоди в розмірі 13904,93 грн (а.с.82)

17.09.2020 старшим державним виконавцем Новозаводського ВДВС у м. Чернігові винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63064033 (а.с.81).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні та у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до абзацу 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Однак, з доданих до матеріалів подання матеріалів, неможливо встановити, що боржник не з`явився до відділу виконавчої служби без поважних причин.

Разом з цим, відповідно до приписів п.1 та п.2 викладених у Розділі V «Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів підставою для здійснення приводу боржника», затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 30.01.2018р. №64/261/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 р. за №140/31592, підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду (п.1); Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час (п.2)

Таким чином, подання, у тому числі, повинно містити відомості про день та час, на який необхідно здійснити привід боржника до виконавця відповідного відділу виконавчої служби, однак, у даному поданні такі відомості відсутні, що також перешкоджає постановленню судом ухвали про привід боржника до державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням викладеного, вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з даним поданням про привід боржника, не вжив всіх заходів, не надав відповідних доказів, необхідних для його задоволення, у зв`язку з чим, суд вважає подання необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, ст.ст. 128, 371, 372, 392, 393-395, 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні подання Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про примусовий привід боржник - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя І.В. Яременко