Провадження №1-кп/389/114/20
У Х В А Л А

01 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 08 лютого 2020 року, стосовно

ОСОБА_4 ,

обрана міра запобіжного заходу тримання під вартою строк до 04 вересня 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2020 року до провадження Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 08.02.2020 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 липня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений строк тримання під вартою на строк 60 днів, до 04 вересня 2020 року.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли, обвинувачений офіційно не працює, не одружений, утриманці відсутні, раніше судимий, на шлях виправлення не став, зазначені обставини вказують на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та підтверджують існування вищевказаних ризиків.

Відповідно до Закону України №558-ІХ від 13.04.2020 року, згідно з абз.5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України даний пункт викладено у новій редакції: «у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, і суддя зі складу колегії суддів - ОСОБА_6 01.09.2020 року перебуває увідпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (наказ В.о.голови Знам`янського міськрайонного суду №86-К/тр від 27.08.2020), що унеможливлює її участь в судовому провадженні та, беручі до уваги, що до закінчення строку тримання обвинуваченого колегіально розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою головуючою суддею зі складу колегії суддів - одноособово.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема зазначали про відсутність підтверджених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та просили обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді цілодобового арешту за місцем проживання.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 судвраховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, що карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити злочинну діяльність.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, є раніше судимим, що дає достатні підстави вважати про реальність таких ризиків з боку обвинуваченого.

Судом також враховано, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому існує можливість його ухилення від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, судвважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності з п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу не зникли, тож ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 183, 314, 315, п.20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Знам`янка Кіровоградської області, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 12 години 15 хвилин 01 вересня 2020 року по 12 годину 15 хвилин 30 жовтня 2020 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1