Справа № 359/966/21
Провадження № 1-кс/359/171/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року cлідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000127, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широка Дача Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштований, за реєстрова-ний за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, -

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
03 лютого 2021 року старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000127 від 31 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Досудовим слідством встановлено, що 31 січня 2021 року близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебували по АДРЕСА_3 . Повз них по вул. Привокзальній в напрямку свого місця проживання проходив ОСОБА_8 . Побачивши ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили у змову між собою на вчинення відкритого викрадення грошових коштів із особистими речами потерпілого. Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, 31 січня 2021 року о 17 год. 50 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , попередньо розподілили ролі кожного з учасників, а саме: ОСОБА_5 повинен був спостерігати за появою сторонніх осіб та тримати ОСОБА_8 , а в разі вчинення останнім опору, подавити вказаний опір шляхом заподіяння тілесних ушкоджень, поблизу будинку № 2-а по вул. Привокзальній в м. Бориспіль, щоб ОСОБА_7 міг безперешкодно заволодіти грошовими коштами та речами. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_8 , який в цей час знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 підійшовши позаду ОСОБА_8 почав тримати останнього за руки. Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_8 близько 3 ударів рукою по обличчі та тулубу, чим заподіяли останньому тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_7 , обшукавши ОСОБА_8 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки "NOKIA" вартістю приблизно 600 грн. та перепусткою на роботу на ім`я ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 примусили ОСОБА_8 скористатися своєю банківською карткою через банківський термінал та зняти грошові кошти в сумі 500 грн., які ОСОБА_5 відразу забрав у потерпілого. В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму близько 1100 грн.

01 лютого 2021 року о 09 год. 50 хв., в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 лютого 2021 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31 січня 2021 року; протоколом прийняття від ОСОБА_8 заяви про вчинений злочин від 31 січня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01 лютого 2021 року; протоколами впізнання особи по фотознімках від 01 лютого 2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 01 лютого 2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01 лютого 2021 року.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину тяжкого тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також, що ОСОБА_5 , не має постійного місця проживання в м. Бориспіль та Бориспільському районі, то є достатні підстави вважати, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі його анкетні дані та місце проживання; також оскільки ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину, то є достатні підстави вважати, що він вчинить інші злочини, оскільки ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. З метою запобігання цих ризиків слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти застосування такого заходу як тримання під вартою, просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків зазначених у клопотанні слідчого.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника, при цьому зазначив, що не має наміру переховувався від органу досудового розслідування, готовий сприяти у розслідуванні кримінального правопорушення, відшкодувати шкоду потерпілому.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого за обставин, викладених у повідомлен-ні про підозру (а.с. 34-37).
Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів вбачається, що є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.186 КК України саме ОСОБА_5 , що підтверджується наявними в матеріалах доказами:

- протоколом огляду місця події від 31 січня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_3 , під час якого оглянуто місце вчинення злочину та розташування банківського терміналу поблизу супермаркету «АТБ» (а.с. 15-16);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинений злочин від 31 січня 2021 року, з якої вбачається, що 31 січня 2021 року двоє осіб заподіяли йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном «NOKIA», грошовими коштами в сумі 500 грн. та документами (а.с. 10-11);
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , щодо обставин вчинення крадіжки, а саме: що 31 січня 2021 року, він повертався із залізничного вокзалу та проходив в арці між буд. АДРЕСА_5 , де його з обох боків обступили двоє невідомих чоловіків, які почали вимагати в нього грошові кошти. Після цього, один з невідомих осіб почав його тримати за руки, а інший почав заподіювати йому удари руками по обличчю та тулубу. В подальшому невідомі особи заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 500 грн., мобільним телефоном «NOKIA» та особистими речами (а.с. 12-14);
- протоколом впізнання особи по фотознімках від 01 лютого 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній впізнав особу ОСОБА_7 , як особу яка заподіювала йому удари руками по обличчі та відкрито заволоділа його мобільним телефоном (а.с.17-19);
- протоколом впізнання особи по фотознімках від 01 лютого 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній впізнав особу ОСОБА_5 , як особу яка заподіювала йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділа його грошовими коштами (а.с.20-21);
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, під час якого у останнього в кишені куртки виявлено та вилучено в присутності понятих та захисника мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору (а.с. 25-27);
- протоколом огляду речей від 01 лютого 2021 року, в ході даної слідчої дії, слідчим оглянуто мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору (а.с. 28-31);
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив факт, що він разом з ОСОБА_7 , підійшли 31 січня 2021 року до невідомого їм чоловіка по вул. Привокзальній в м. Бориспіль, де ОСОБА_7 почав заподіювати невідомому чоловіку удари руками, а потім заволодів його мобільним телефоном. Він після цього, підійшов з невідомим чоловіком до банкомату, де останній зняв гроші в сумі 500 грн., які він в нього забрав з банківською карткою, та пішов разом з ОСОБА_7 , який передав йому викрадений мобільний телефон (а.с. 38-41).
Ці докази в сукупності свідчать про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення кримінальне правопорушення.

У ч.1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Встановлено, що підозрюваний зареєстрований в іншому регіоні, місця постійного проживання, за місцем проведення досудового розслідування, не має, зі слів підозрюваного, до затримання, він тимчасово проживав у АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб немає, доказів наведеному до суду не надано. Наведене свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку. Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання, яке йому загрожує, він може переховуватись від органів досудового розслідування.
Також ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти власності, що підтверджується вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року (а.с.45-47). Новий злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, останній вчинив не відбувши призначене покарання вироком від 01 березня 2018 року.

При цьому, як вбачається із листа за № 21/42/150-21 від 02 січня 2021 року, за підписом начальника районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровський області ОСОБА_9 (а.с. 44), у зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 під час іспитового строку обов`язків, покладених на нього судом, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, Широківським районним сектором 24 листопада 2020 року скеровано подання щодо скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року іспитовий строк ОСОБА_5 скасовано (а.с. 48-49).

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не маючи джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків може продовжити вчиняти інші злочини.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останньому відомі його анкетні дані та місце проживання, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховува-тися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Наведене вище нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинене ним кримінальне правопорушення створило в суспільстві негативне враження, при цьому такими його діями були порушені визначені та гарантовані Конституцією України права і свободи людини і громадянина в Україні.
Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав і свобод особи, зокрема потерпілого, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдо-вують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі вік, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи, наявність незнятої та непогашеної судимості за вчинення корисливого злочину, ухилення від виконання, покладених на нього вироком суду обов`язків, обставини вчинення злочину, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.
З огляду на ці обставини слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні грабежу, поєднаного з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. З огляду на цю обставину слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 205, 376 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Клопотання старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Широка Дача Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Перебіг строку тримання ОСОБА_5 , під вартою рахувати з моменту його затримання з 09 години 50 хвилин 01 лютого 2021 року.
Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою визначити до 01 квітня 2021 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 04 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1