490/5986/20 25.09.2020
н/п 1-кс/490/3527/2020
Справа № 490/5986/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про допит потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за фактом відкритого заволодіння майном, що належить потерпілому ОСОБА_4 , внесеного 19.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовувала тим, що вказаний потерпілий збирається виїхати на лікування з України до Італії і у той же час його показання мають важливе значення для подальшого судового розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки підтверджують зв`язок між учасниками, які вчинили кримінальне правопорушення та встановлюють обставини вчиненого кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню та на думку сторони обвинувачення є підставою для допиту цього потерпілого у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього документи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 225 КПК України передбачено, що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб.

Таким чином, з наведених вище норм КПК України слідує, що, як правило, суд, який розглядає обставини кримінального провадження по суті, повинен у судовому засіданні безпосередньо допитати потерпілого на підтвердження або спростування цих обставин сторонами кримінального провадження.

Додержання принципу безпосередності дослідження доказів під час досудового розслідування і судового розгляду, у тому числі й показань потерпілого, особисте сприйняття цих показань судом, який розглядає справу по суті, є запорукою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини кримінального провадження.

Можливість отримання показань потерпілого у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, є винятком з зазначеного правила.

Такий виняток допускається лише у тому випадку, коли через певні обставини потерпілий або фізично не зможе бути присутнім чи давати показання під час розгляду обставин кримінального провадження судом по суті, або існують такі обставини, що можуть вплинути на повноту чи достовірність показань потерпілого, за умови, що ці обставини неможливо усунути передбаченими законом заходами.

У своєму клопотанні слідчий не навів таких обставин, які б давали можливість зробити висновок, що згодом потерпілий ОСОБА_4 або фізично не зможе прибути у судове засідання для його безпосереднього допиту судом під час розгляду обставин кримінального провадження або, прибувши, фізично не зможе давати показання, а також таких обставин, що можуть вплинути на повноту чи достовірність показань потерпілого, які неможливо усунути передбаченими законом заходами.

Знаходження свідка за межами території України само по собі неможливо визнати підставою для його допиту у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, оскільки не звільняє потерпілого від обов`язку явки до суду і дачі суду показань, а в разі неможливості його явки до суду з поважних причин - потерпілий може дати показання суду шляхом його допиту закордоном в режимі відео-конференції при виконанні запиту суду про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 225 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про допит у кримінальному провадженні №0000253 слідчим суддею у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, в якості потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5