Справа №487/5941/20
Провадження №1-кс/487/6306/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 ,за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання Слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадження №0000782 від 29.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, с. Юріївка, Снігурський район, Миколаївська обл., одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого на посаді оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2020 року Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 1 млн. 051 тис. гривень.

Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України , та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просила про задоволення клопотання. Крім того просила про утримання ОСОБА_4 у ДУ Одеський слідчий ізолятор.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що зміст пред`явленої підозри зрозуміла, від надання пояснень стосовно пред`явленої підозри відмовився. Зазначав, що зазначені прокурором ризики є недоведеними, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Крім того просив врахувати, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, май постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити. Стверджував про недоведеність заявлених ризиків, та необґрунтовано великий розмір застави. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000782 від 29.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу Начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» № 21 о/с від 31.05.2017 призначений на посаду оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Згідно посадових обов`язків оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 останній здійснює оперативно - розшукову діяльність та профілактичну роботу на об`єкті оперативного обслуговування, у взаємодії з відділом режиму і охорони проводить профілактичні заходи по встановленню та перекриттю каналів надходження в зону, що охороняється, заборонених предметів та речовин, а також серед особового складу чергових змін та ув`язнених, виявляє серед ув`язнених осіб, які виношують наміри скоїти злочини та інші протиправні дії, з метою їх недопущення та проведення профілактичних заходів, контролює дотримання вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» на закріпленому об`єкті, виявляє серед ув`язнених осіб, які виношують наміри скоїти злочини та грубі порушення режиму тримання, з метою недопущення цих діянь та проведення профілактичних заходів.
У взаємодії з відділом режиму і охорони проводить профілактичні заходи по встановленню та перекриттю каналів надходження в зону, що охороняється, заборонених предметів та речовин, а також серед особового складу чергових змін та ув`язнених, виявляє серед ув`язнених осіб, які виношують наміри скоїти злочини та інші протиправні дії, з метою їх недопущення та проведення профілактичних заходів.
Підтримує взаємодію з іншими службами установи та Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, з метою встановлення каналів надходження до установи заборонених предметів та виявлення позаслужбових зв`язків працівників установи.
Відповідно до ст. ст. 1, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року (зі змінами та доповненнями), Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2009 року №589, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.
Водночас, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, на думку органу досудового слідства, знехтував вимогами законодавства та незаконно придбав, зберігав, перевозив з метою збуту особливо небезпечні наркотичні речовини за наступних обставин.
Так, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти, сума яких досудовим розслідування не встановлена, особливо небезпечні наркотичні засоби (канабіс) щільно запресовані в циліндричні предмети в кількості 23 штук, з метою їх подальшого збуту. При цьому, для зручності перевезення ОСОБА_4 обмотав клейкою стрічкою «скоч» вказані 23 циліндричні предмети з особливо небезпечним наркотичним засобом, в результаті чого утворилось п`ять предметів у кожному з яких містилось по 4 (чотири) циліндричні предмета з особливо небезпечним наркотичним засобом, та один предмет у якому містилось 3 (три) циліндричні предмета з особливо небезпечним наркотичним засобом.
В подальшому, ОСОБА_4 , 20 жовтня 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, з метою подальшого незаконного збуту зберігав при собі вище вказані особливо небезпечні наркотичні засоби обіг яких заборонено (канабіс) щільно запресовані в 23 циліндричні предмета , та здійснив їх перевезення на автомобілі марки «КІА» модель «RIO» бежевого кольору vin-код НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 до місця своєї роботи державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне Поле, будинок 5.
20.10.2020, в ході проведення обшуку, на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2020, кабінету №7 держаної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне Поле, будинок 5, в особистій сумочці ОСОБА_4 було виявлено вказані наркотичні засоби - три предмети, обмотані липкою стрічкою «скотч», у кожному з яких містилось по 4 (чотири) циліндричні предмета з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено (канабіс). Також, в ході обшуку вказаного приміщення ОСОБА_4 з власних речей здійснив викидання на підлогу, схованих в його одежі наркотичних засобів - трьох предметів, обмотаних липкою стрічкою «скоч», у двох з яких містилось по 4 (чотири) циліндричні предмета з наркотичною речовиною всередині, та в одному знаходиться 2 (два) циліндричні предмета з наркотичною речовиною всередині.
Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 2093 від 21.10.2020 року, подрібнена речовина зеленого кольору всередині одного з вилучених, в ході проведення обшуку кабінету №7 держаної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне Поле, будинок 5 за місцем роботи ОСОБА_4 , циліндричного предмета є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 8, 447 г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
21.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.10.2020; протоколом обшуку кабінету №7 держаної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне Поле, будинок 5;матеріалами відповіді на доручення УСР в Миколаївській області ДСР НП України; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.
Слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне:

Так підозрюваний ОСОБА_4 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10-ти років, з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 протягом останніх 7 років перебуває на посаді оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», що свідчить про наявність сталих, в тому числі дружніх, зв`язків ОСОБА_4 серед співробітників правоохоронних органів. Зазначене підтверджує можливість ОСОБА_4 безперешкодно переховуватися від органів досудового розслідування та суду в тому числі, користуючись допомогою співробітників правоохоронних органів.

На даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому у випадку обрання стосовно ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Крім того є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання , одружений , має на утриманні неповнолітню дитину.

Позиція підозрюваного та його захисника щодо наявності міцних соціальних зв`язків, неповнолітньої дитини, постійного місця мешкання, відсутності судимостей, з огляду на характер, вид, обставини та наслідки вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , не спростовують та істотно не впливають на встановлені слідчим суддею ризики, не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 тривалий час перебував на посаді оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», слідчий суддя вважає можливим утримувати ОСОБА_4 у ДУ Одеський слідчий ізолятор.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з-під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого підвартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ,матеріальне становище підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 450 прожиткових мінімумів, що складає 988 650 тис. грн.,оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадження №0000782 від 29.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ Одеський слідчий ізолятор до 21.12.2020 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 988 650 тис. гривень. (дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень) .

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 21.12.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1