печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. В обґрунтування вимог скарги адвокат зазначив, що ОСОБА_4 звернувся до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням від 02.10.2020 про визнання потерпілим та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого. На даний час заява не розглянута, відповіді заявник не отримав, на підставі наведеного, заявник просить зобов`язати посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001389.

В судове засідання особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги у їх відсутність не направили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд скарги за її відсутності не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з заявою від 02.10.2020 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні №0001389. Відповідь заявник не отримав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, доводів заявника належним чином не спростував.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Разом з тим, що стосується вимоги заявника про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, то слід зазначити наступне. Відповідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Оскільки заявник просить ухвалити рішення, яке не передбачено вимогами КПК України, тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_4 від 02.10.2020 в рамках кримінального провадження № 0001389, відповідно до ст. 55 КПК України.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1