Справа № 565/1025/20
Провадження № 1-кп/565/139/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, кримінальне провадження №0000331 від 02.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він реалізуючи злочинний намір, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме поліцейському СРПП №2 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та інспектору СРПП №2 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 за не притягнення його адміністративної відповідальності, близько 20 год. 40 хв. 02.08.2020 року перебуваючи у салоні службового автомобіля марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з відповідними розпізнавальними знаками, який в цей час знаходився на автомобільній дорозі, що проходить по проспекту Шевченка в м.Вараш поблизу буд.5 по м-ну Будівельників в м.Вараш, діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним про те, що зазначені працівники поліції є службовими особами, висловив пропозицію надання їм неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 200-300 грн. кожному, за не винесення постанови та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України.

14 серпня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту даної угоди випливає, що підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього, сторонами угоди про визнання винуватості визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, також просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, передбаченого угодою про визнання винуватості, вказавши на свою реальну здатність сплатити штраф, розмір якого узгоджений сторонами, пояснивши, що така сума штрафу для нього не є значною. Зазначив, що будь-якого тиску з приводу укладення угоди на нього ніхто не вчиняв.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання. Вказавши, що був присутній під час укладення угоди. Вказав, що ОСОБА_4 укладав угоду добровільно, без будь-якого тиску.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочині.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 14 серпня 2020 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 діючи умисно, цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним висловив пропозицію службовим особам надання їм неправомірної вигоди у виді грошових коштів, його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.369 КК України та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст.124 КПК України.

З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 376, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 серпня 2020 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки OPEL VEKTRAреєстраційний номер НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_4 ;

- нагрудну камеру відеоспостереження з маркувальним позначенням ВК-2058 повернути володільцю Вараському ВП ГУНП в Рівненській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_8