Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/498/19
Провадження № 1-в/553/272/2020
У Х В А Л А
Іменем України

11.08.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання інспектора Подільського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року інспектор Подільського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про приведення вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 .

В обґрунтування подання посилається на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII. Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, яким встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Засуджений ОСОБА_6 , представник органу пробації звернулися до суду з клопотаннями про розгляд справи без їх участі, представник органу пробації зазначила, що подання підтримує, просить задовольнити, засуджений вказав, що з приводу вирішення подання покладається на розсуд суду.

Суд, з урахуванням позиції прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 року в справі № 553/498/19 ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, засуджений до покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок суду в апеляційному порядку учасниками процесу не оскаржувався та вступив в законну силу 10.01.2020 року.

Вирок суду відносно ОСОБА_6 з 28.01.2020 року знаходиться на виконанні у Подільському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного з виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За змістом норми ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, що після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII перевищує санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, яка в чинній редакції не передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі, враховуючи те, що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, передбачені ст. 61 КК України, відсутні, суд вважає за необхідне подання Подільського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області задовольнити та привести вирок щодо ОСОБА_6 в частині засудження за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність з чинною нормою цієї статті, призначивши покарання у виді обмеження волі з дотриманням положень ч. 1 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Подання інспектора Подільського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 року стосовно ОСОБА_6 привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, працюючого в ТОВ "Аврора" на посаді продавця-консультанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На ухвалу протягом семи днів з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1