Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2058/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ст. 72 КК України,

встановила:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ст. 72 КК України відмовлено.

Суд дійшов висновку, що передбачених законом підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 не встановлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2018 року по 07.02.2019 року, з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, оскільки він відбуває покарання за сукупністю вироків.

Зазначає, що 13.09.2019 року Бердичівським міськрайсудом Житомирської області він був засуджений за ч.2 ст.390 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дарницького райсуду м. Києва від 04.12.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється лише у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким скасовано дію Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Кримінальним Кодексом України не передбачено зарахування відбутої частини покарання за попереднім вироком в строк покарання, визначеного за сукупністю вироків, що також унеможливлює застосування ч.5 ст. 72 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 суд призначив за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року, та призначив ОСОБА_7 до відбуття 1 (один) рік 7(сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 13 вересня 2019 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 23.07.19 до 12.09.19 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , оскільки вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2019 року було зараховано як відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з дня застосування попереднього ув`язнення до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, зазначений вирок набрав законної сили.

Не підлягають до задоволення і вимоги засудженого про зарахування йому до строку покарання попереднього ув`язнення застосованого у іншому кримінальному провадженню за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2017 року, оскільки це не узгоджується з вимогами ч.5 ст. 72 КК України редакції Закону №838-VIII, а також враховуючи, що при призначенні йому остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд застосував принцип часткового складання покарань та приєднав лише невідбуте покарання, внаслідок порушення ОСОБА_7 умов відбування покарання у виді обмеження волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407,537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: