У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маслівка Миронівського району Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрована та мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 15 червня 2018 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яка, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 23 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України та їй призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року і остаточно визначено до відбуття 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

З ОСОБА_5 стягнуті судові витрати в сумі 858 грн. за проведення судово-хімічної експертизи.

Суд у вироку визнав доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року, 16 серпня 2018 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що рослина коноплі є наркотичним засобом, зірвала її в кількості 2 штуки, перенесла до свого помешкання, де відділила листя рослини та залишила їх сушити, здійснивши таким чином незаконне виготовлення наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабіс, без мети збуту та продовжила його незаконно зберігати, який, в подальшому 24 серпня 2018 року в проміжок часу з 19 год. 53 хв. по 20 год. 14 хв. був вилучений працівниками поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/4827 від 13 вересня 2018 року встановлено, що надана на дослідження подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 21,05 г. Канабіс згідно Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (із змінами) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_5 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисника ОСОБА_6 , просить вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 змінити та призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На підтримку доводів апеляційної скарги сторона захисту звертає на такі пом`якшуючи обставини, як визнання вини обвинуваченою в повному обсязі, щиросердне каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину та народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах слідчого ізолятора, що, в своїй сукупності, дає підстави призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, яке буде достатнім і необхідним для виправлення засудженої та попередження скоєння нових злочинів.

Вислухавши пояснення обвинуваченої та в її інтересах захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, з доповненнями, щодо пом`якшення призначеного покарання, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції за обставин, наведених у вироку, про доведеність винуватості у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненого повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, - є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у ньому доказами, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому колегія суддів, не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильного висновку в цій частині, не переглядає його відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо суворості призначеного їй покарання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Вказані вимоги закону, на думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримані, оскільки призначене обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання.

Так, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, судом першої інстанції були враховані особа обвинуваченої, яка визнала вину і щиро розкаялась у вчиненому, характеризуючи дані, тяжкість вчиненого злочину, її посередня характеристика за місцем реєстрації.

Не залишилось поза увагою суду першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій і те, що ОСОБА_5 притягувалась до кримінальної відповідальності і за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року була засуджена за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 70, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, яка була звільнена від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, разом з тим, нехтуючи вказаними обов`язками, через два місяці після поставлення вироку Богуславським районним судом Київської області знову вчинила злочин, що не може свідчити про її усвідомленість протиправності дій та можливості виправлення в умовах без ізоляції від суспільства.

За наведеним, суд першої інстанції ґрунтовно, за санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, призначив обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах визначених кримінальним законом, яке є справедливим, а також необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Не є переконливими доводи обвинуваченої ОСОБА_5 стосовно пом`якшення їй покарання з урахуванням, на час розгляду провадження судом першої інстанції перебування в стані вагітності, а на час розгляду судом апеляційної інстанції наявності малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ці обставини, як-то перебування в стані вагітності, та інші наведені дані і слугували підставою для призначення ОСОБА_5 покарання у мінімальних межах, встановлених в санкції матеріального закону.

Отже, підстав для пом`якшення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, яке є мінімальним, відповідно до санкції ч. 2 ст. 309 КК України, чи застосування положень ст. 75 КК України - колегія суддів не вбачає.

На дані висновки не можуть вплинути доводи в суді апеляційної інстанції обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що вона повністю усвідомила свою помилку та її наслідки, в її особистості відбулись процеси позитивних змін, які створили готовність до самокерованої та правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки самі по собі ці твердження не є підставою для застосування до неї положень ст. 75 КК України, як і те, що на даний час вона має малолітню дитину.

Будь-яких інших доводів на обґрунтування вимог щодо суворості призначеного ОСОБА_5 покарання, апеляційна скарга обвинуваченої, з доповненнями до неї захисником ОСОБА_6 - не містить.

За викладеним, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 з доповненнями до неї захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 січня 2020 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 з доповненнями до неї захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженою, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії цієї ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3