ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000089 від 01 травня 2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, не депутата, раніше судимого 17 лютого 2020 року вироком Збаразького районного суду за ч.1, 2 ст.289 КК України до 5 ти років позбавлення волі за сукупністю злочинів на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового терміну 1 рік, судимість за який не знято та не погашено у встановленому законом порядку.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 30 квітня 2020 року, близько 23:52 год., знаходячись біля підїзду житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 та виявивши велосипед марки «MIG Sport», належний ОСОБА_4 , який знаходився біля під`їзду, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника велосипеда ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав вказаний вище бувший у користуванні велосипед вартістю 3580, 45 грн., з яким в подальшому з місця скоєння злочину втік, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3580, 45 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту за ч.2 ст.185 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Крім того суд з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 правильність розуміння ним зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, приходить до переконання, що справу слід розглянути в порядку спрощеного провадження обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідження хариктиризуючих даних особу обвинуваченого.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 показав, що 30 квітня 2020 року близько 23:45 год. проходячи повз будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, помітив біля під`їзду велосипед, після чого вирішив його взяти та поїхати до своєї знайомої. На наступний день. перебуваючи із велосипедом на робочому місці, до нього приїхали працівники поліції, які його і вилучили. Просить призначити покарання не пов`язане із позбавлення волі. Цивільний позов визнав частково, а саме моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Матеріальну шкоду визнав повністю.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що 30 квітня 2020 року близько 21:00 приїхав додому та залишив велосипед біля під`їзду будинку АДРЕСА_1 не вживаючи будь-яких заходів безпеки щодо уникнення крадіжки велосипеда. Близько 23:45 год., вийшовши на балкон помітив, що велосипеда немає, після чого повідомив працівників поліції. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просить його задоволити, оскільки хоча і велосипед йому повернуто, проте він знаходився у непридатному для використання стані, на ремонт якого витратив власні кошти в розмірі 2260,00 грн. Крім того, внаслідок крадіжки він зазнав душевних страждань, оскільки являється інвалідом другої групи загального захворювання довічно і велосипед є єдиним видом його транспорту, внаслідок протиправної поведінки він не міг ним пересуватись і вести нормальний спосіб життя. Вартість матеріальних збитків оцінив в 10000 грн., які просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 . На даний час обвинувачений шкоди не відшкодував.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, котре відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, наслідків, що наступили, думку потерпілого, котрий погодився із стороною обвинувачення щодо призначення реальної міри покарання, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і до повного відбування покарання під час іспитового строку вчинив новий злочин, характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом із тим у відповідності до вимог ч.4 ст.. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутної частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами передбаченими ст. 71 і 72 КК України.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст.71 КК України та роз`яснень ч.2 п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8, від 06 листопада 2009 року №11), якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Не відбутою частиною вважається увесь строк покарання, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст.75 КК України, за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування медичному закладі тощо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин під час іспитового строку, тому на підставі ч.1 ст.71 КК України йому слід призначити покарання за сукупністю вироків та до основного покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області, яким його було засуджено за ч.1,2 ст.289 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із іспитовим терміном 1 рік, та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, клопотань зі сторони прокурора не поступало.

Речові докази та процесуальні витрати вирішити відповідно до вимог КПК України.

Разом із тим суд вважає, що заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 слід задоволити частково виходячи із наступних міркувань:

Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечними діями завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану його діями.

Судом встановлено, що внаслідок крадіжки велосипеда марки «MIG Sport», обвинуваченим ОСОБА_5 його було повернуто потерпілому ОСОБА_4 у непридатному для використанні стані.

Згідно накладних № 6 від 04 серпня 2020 року та № 9 від 07 серпня 2020 року загальна вартість придбаних деталей становить 2260 грн.

Вказані збитки, а також сума їх заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 не оспорювалась у судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2260 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам та майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в результаті протизаконних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно матеріальної шкоди на суму 2260 грн., яка підлягає стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 .

Крім того в судовому засіданні встановлено, що внаслідок протизаконних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає до стягненню в користь останньої виходячи із наступних міркувань :

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала за наявності її вини.

Суд враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена у судовому засіданні, вважає, що його протиправними діями потерпілому ОСОБА_4 спричинена моральна шкода, яка виражається душевних стражданнях, оскільки потерпілий являється інвалідом другої групи загального захворювання довічно і велосипед є єдиним видом його пересування, а внаслідок протиправної поведінки не міг вести нормальний спосіб життя,пересуватись, спілкуватися із друзями, їздити по власних потребах у зв`язку із чим, переживав та відновлював свій психічний та моральний стан.

Таким чином, з урахуванням обставин, за яких потерпілому ОСОБА_4 спричинено душевних страждань та переживань, внаслідок крадіжки його власного майна, ставлення винного до вчиненого злочину, а також визнання обвинуваченим ОСОБА_5 частково цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 4000 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368,370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до основного покарання призначеного за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області,згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч.1,2 ст.289 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 2260,00 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн., моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати, а саме 817,25 грн, за проведення судової товарознавчої експертизи №6/1-469/20 від 08 травня 2020 року.

Речові докази у справі, а саме велосипед торгівельної марки «MIG Sport», повернути законному володільцю, відеозапис з камер відеоспостереження - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя ОСОБА_1