Справа № 743/14/21
Провадження №1-кс/743/7/21
УХВАЛА

11 січня 2021 року слідча суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 на рішення-постанову прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 31.12.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні, а також забезпечення проведення слідчих і процесуальних дій, в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області зі скаргою на рішення-постанову прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 31.12.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні, а також забезпечення проведення слідчих і процесуальних дій, в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Скарга мотивована тим, що 30.12.2020 адвокат ОСОБА_3 подав клопотання, в якому просив визнати ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого та забезпечити проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні. 04.01.2021 ОСОБА_5 отримав рішення прокурора від 31.12.2020 про відмову в задоволенні даного клопотання, яке мотивовано тим, що ДП повинно забезпечувати охорону і захист лісових насаджень, а суспільна небезпечність незаконної порубки лісу (ст. 246 КК України) полягає в завданні шкоди довкіллю в цілому, а не окремій юридичній особі. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути і юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдана майнова шкода. Згідно складених ДП актів, заподіяні товариству збитки складають біля 630 тис. грн. Згідно правової позиції постанови Касаційного кримінального суду ВСУ у справі від 17.07.2019 № 725/4771/17 законом визначено дві умови, за яких особа набуває статусу потерпілого, а саме у разі: 1) подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; 2) заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Отже факт подачі адвокатом ОСОБА_3 заяви свідчить про обов`язок слідчого і прокурора визнати ДП і ОСОБА_5 потерпілим.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримував доводи своєї скарги, та пояснив, що відповідно до ст. 55 КПК України, ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 необхідно визнати потерпілим, а дане рішення прокурора є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та пояснила, що ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 може бути визнаним потерпілим лише в тому разі, якщо кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 246 КК України, ДП була завдана майнова шкода, як юридичній особі, але даним правопорушенням шкода завдається безпосередньо довкіллю, а не фізичним чи юридичним особам.

Вислухавши учасників, дослідивши доводи скарги адвоката ОСОБА_3 , оскаржувану постанову від 31.12.2020 та матеріали кримінального провадження в ЄРДР №0000214 від 19.05.2020, слідча суддя дійшла наступних висновків.
У провадженні СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000214 від 18.05.2020 за фактом виявлення незаконної порубки деревини на території ДП "Ріпкирайагролісгосп" поблизу с. Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області.
30.12.2020 адвокат ОСОБА_3 подав клопотання, в якому просив визнати ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого та забезпечити проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Постановою прокурора ОСОБА_4 від 31.12.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання.
Підставою для відмови стало те, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. ДП «Ріпкирайагролісгосп», згідно чинного законодавства, є підприємством, яке повинно забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, зокрема здійснювати комплекс заходів спрямованих на збереження лісів від незаконної порубки.
Згідно до змісту примітки ст. 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Тому суспільна небезпечність незаконної порубки лісу полягає в тому, що ці дії завдають шкоди саме довкіллю в цілому, а не окремій юридичній особі.
Отже, прокурором не встановлено підстав вважати, що даним кримінальним правопорушенням ДП «Ріпкирайагролісгосп» завдано майнова шкода.
З рішенням прокурора погоджується й слідча суддя, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Положення Конституції України відображені і в Лісовому кодексі України та зазначається, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України (ст. 7).
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 2.1 Статуту Ріпкинського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Ріпкирайагролісгосп (нова редакція), затвердженого Наказом генерального директора КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради від 19.02.2018 № 9, підприємство створене з метою охорони та відновлення задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та послугах на підставі ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу та з врахуванням обмежень передбачених цим Статутом.
У п. 3.8 Статуту зазначено, що підприємство є лісокористувачем, згідно рішення обласної ради від березня 2001 року «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» та здійснює діяльність згідно з положеннями Лісового кодексу України та інших нормативних актів.
Враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що ДП «Ріпкирайагролісгосп» є власником лісопродукції, отриманої в процесі своєї господарської діяльності, а не лісів в цілому. Крім того, зрублена деревина, отримана в результаті незаконної порубки, не стає автоматично власністю ДП «Ріпкирайагролісгосп», а є речовим доказом у кримінальному провадженні. За результатами кримінального провадження може бути прийняте рішення про передачу на реалізацію ДП «Ріпкирайагролісгосп» вказаних речових доказів.
Стаття 246 КК України знаходиться в розділі VIII «Кримінальні правопорушення проти довкілля». Статті Кримінального кодексу об`єднанні в розділи, розташування яких залежить від об`єкту посягання, тобто від суспільних відносин, що охороняються Кримінальним кодексом України. Тобто, шкода вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим розділом VIII, завдається саме довкіллю.
Частиною 1 статті 246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

У примітці до ст. 246 КК України зазначено, що істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Відповідно до положень статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України та ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, є джерелом формування спеціального фонду місцевого бюджету за місцем заподіяння шкоди.
Отже, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету, а не на користь підприємства лісового господарства.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
З вищенаведеного слідує, що скарга адвоката ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, так як шкода вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 246 КК України, завдана саме довкіллю, а не юридичній особі.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 369, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на рішення-постанову прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 31.12.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні, а також забезпечення проведення слідчих і процесуальних дій, в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України відмовити.
Постанову прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 31.12.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ДП «Ріпкинський райагролісгосп» та директора ОСОБА_5 потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні, а також забезпечення проведення слідчих і процесуальних дій, в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 15 січня 2021 року.

Слідча суддя ОСОБА_1