Провадження № 11-кп/4820/616/20
Справа № 683/875/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката Гіппіуса на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , 20 березня 2019 року судимого Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2019 року за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України і остаточно призначено п`ять років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 07 квітня 2020 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 квітня 2020 року по 03 серпня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
Цивільний позов не пред`являвся.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 1445 грн. 29 коп.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 , будучи 20 березня 2019 року судимим Хмельницький міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, на шлях виправлення не став, а повторно, під час іспитового терміну та під час судового розгляду відносно нього кримінальних справ Хмельницьким міськрайонним судом та Ярмолинецьким районним судом, вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так, 21 березня 2020 року біля 18 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні магазину «Чайка» по вул. Миру, 17/1 м. Старокостянтинова Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи, що в приміщенні магазину облаштовано камери відеоспостереження та знаходяться продавці та покупці, у зв`язку з чим за його діями спостерігають, відкрито, повторно, без застосування насильства, шляхом вільного доступу з прилавку горілчаного відділу магазину викрав опечатане пластикове відро для благодійних пожертв, яке належить благодійному фонду «У нас чужих дітей немає», всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 2129 грн. різними купюрами, з яким через продуктовий відділ вказаного магазину, де в той час перебувала продавець ОСОБА_9 та троє невстановлених слідством покупців, вибіг з приміщення магазину на вулицю, чим спричинив благодійному фонду майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 , як вбачається з її змісту, просять вирок суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважають вирок суду незаконним та необґрунтованим. Зазначають, що ОСОБА_7 виключно у таємний спосіб протиправно заволодів пластиковим відром, де згодом були вилучені ним лише 78 гривень. При цьому обвинувачений зазначає, що у відрі було не більше 158 грн., з яких 100 грн. покладено ним особисто. Вказують, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б спростовували показання обвинуваченого. Крім того, стверджують, що у вироку суду не наведено достовірних доказів того, що власником пластикового відра з пожертвами є саме «Благодійним Фонд», керівником якого є представник потерпілого ОСОБА_10 .
Звертають увагу суду на те, що в справі не була призначена судово -психіатрична експертиза, щодо встановлення факту осудності обвинуваченого. Слідчий експеримент, дані якого покладені в основу обвинувального вироку, проводився без участі сторони захисту. Зауважують, що судом не враховано особисті життєві труднощі обвинуваченого та душевні хвороби.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам і підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально - правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив, натомість визнав таємне викрадення з прилавку горілчаного відділу магазину «Чайка» в м. Старокостянтинові Хмельницької області прозорого відра із 178 грн. всередині. Пояснивши, що із викрадених коштів 100 грн. були його, які після того як прочитав зухвалий напис на відрі про збір коштів для олігарха, попросив продавця повернути, на що вона відмовила, зіславшись на необхідність погодження із керівником. В ході даної суперечки продавець повідомила, що відеокамери в магазині не працюють. Підтвердив, що купляв слабоалкогольний напій, який там вже і випив. Оскільки щоб повернутися до м. Хмельницького йому потрібні були кошти для заправлення машини пальним, у нього виник умисел на таємне викрадення даних грошей, що він і зробив. Кваліфікацію його дій за ст. 186 КК України вважає невірною, оскільки він, скориставшись відсутністю продавця та покупців в горілчаному відділі магазину непомітно викрав з прилавку відро з грошима, яке сховав під куртку зліва, обхвативши лівою рукою, після чого пройшов через м`ясний та молочний відділи, при цьому ніхто з присутніх не окликнув та не зупинив його, та вийшов з магазину.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

Незважаючи на показання обвинуваченого, його виннуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується показанями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що як приватний підприємець здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , також він являється засновником і президентом благодійного фонду «У нас чужих дітей не буває» та займається допомогою онкохворим дітям. На прилавках трьох відділів даного магазину розміщенні три опломбовані скриньки для збору грошових коштів на лікування онкохворих дітей, на яких розміщена інформація про дитину, її батьків, діагноз, банківські рахунки. Попередньо дана інформація перевіряється, робляться копії документів і зберігається в магазині для їх пред`явлення громадянам. За чотири дні до викрадення проводилась інкасацію коштів в скриньці в горілчаному відділі, скринька була майже повністю заповнена грошовими купюрами різного номіналу, було нараховано 2129 грн. По записам 21 березня 2020 року з камер відеоспостеження в магазині було встановлено, що крадіжку вчинив обвинувачений, який тривалий час спостерігав за горілчаним відділом, жодних суперечок із продавцем горілчаного відділу не відбувалось. Під час перебування в магазині він купляв та тут же випивав алкогольні напої. Коли у відділі нікого не було, він викрав повністю заповнену грошима скриньку, сховавши її собі за пазуху лівої руки під куртку. Проте на виході з магазину, він був помічений продавцем з молочного відділу, яка побачила під його курткою скриньку з благодійними коштами, зрозумівши це злочинець поспішив вийти з магазину. Через кілька хвилин продавці викликали поліцію і самі пішли на вулицю шукати злодія, однак його ніде не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що працює продавцем в горілчаному відділі магазину «Чайка» м. Старокостянтинова Хмельницької області. Ввечері 21 березня 2020 року обвинувачений через незначний проміжок часу два рази купляв 100 грамові пляшки горілки, які тут же хотів випити, однак вона йому заборонила, вказавши на карантинні заборони і на те, що працюють камери спостереження. Бачила, як він пив спиртне в кавовому відділі. Так як вона відпустила всіх покупців зі свого відділу, тому попросила продавця з кавового відділу ОСОБА_12 придивитись за відділом, оскільки їй необхідно було піти в склад за товаром. Повідомила, що обвинувачений власних коштів в скриньку з благодійними внесками не кидав, суперечки щодо повернення йому 100 грн. з нею не було. Скринька являла собою 5-ти літрове відро з-під оселедців, яке було повністю заповнене грошима різного номіналу та копійками, загальної суми коштів вона не знала, оскільки завжди інкасацію грошей проводять батьки в бухгалтерії. Вказала, що скринька була опломбована паперовою стрічкою, на ній було фото хворого хлопчика, діагноз, контакти батьків, у відділі були копії медичних документів. Зазначила, що вона не бачила, як обвинувачений вкрав та виносив скриньку, про крадіжку грошей дізналась від продавця молочного відділу ОСОБА_9 . Після чого одразу викликала поліцію та разом з іншими продавцями вибігла на вулицю шукати злодія та скриньку, однак безрезультатно.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала показання про те, що ввечері 21 березня 2020 року помітила обвинуваченого, який досить підозріло себе поводив, то виходив з магазину, то заходив назад, то знімав, то вдягав куртку, був в масці, але періодично її знімав, постійно переміщався по приміщенню магазину. Коли він вийшов із горілчаного відділу та проходив повз її молочний відділ, вона побачила, що в правій руці він ніс пляшку із слабоалкогольним напоєм, а лівою рукою обхватив скриньку з благодійними внесками, яка виглядала з під куртки. Вона не встигла його окрикнути, проте він побачив, що вона побачила скриньку, тому поспішив до виходу з магазину. Після цього вона одразу звернулась до продавця з горілчаного відділу ОСОБА_11 з приводу викрадення скриньки з грошима, вони викликали поліцію і одразу пішли на вулицю його шукати, проте поруч магазину його не було. Вказала, що викрадена скринька була доверху наповнена грошовими купюрами різного номіналу, що камери спостереження в магазині постійно працювали, що ніхто із продавців та покупців не зупиняв обвинуваченого і не звертався до нього, щоб той повернув скриньку, також повідомила про те, що не чула суперечки між обвинуваченим та продавцем горілчаного відділу ОСОБА_11 з приводу повернення грошей із скриньки.
Аналогічні показання свідок ОСОБА_9 надала під час слідчого експерименту в присутності двох понятих, відеозапис якого відтворенний в судовому засіданні. Доповнень, зауважень, клопотань від учасників не надходило. Факт тривалого підозрілого перебування обвинуваченого в приміщенні магазину підтвердили продавці м`ясного та кавового відділів відповідно свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Остання окрім того підтвердила вживання обвинуваченим алкогольних напоїв у її відділі, при цьому він перед вживанням сховався від камер спостережень, та повідомила, що працює баристом у відділі кави, який розташований навпроти горілчаного відділу, продавець якого ОСОБА_11 вийшла в склад, тому попросила її придивитись за відділом. Коли він проходив повз її відділ, вона бачила, що він в одній руці ніс пляшку слабоалкогольного напою та щось під курткою. Сам момент крадіжки вона не бачила, що викрали скриньку з грошима вона зрозуміла тільки після крику ОСОБА_9 про крадіжку. Також підтвердила, що скринька була майже повністю заповнена грошима, та те, що між продавцем з горілчаного відділу ОСОБА_11 та обвинуваченим не було суперечки про повернення грошей із скриньки.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:
- даними рапорту чергового Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області 21 березня 2020 року, відповідно до якого о 18:53:00 надійшло повідомлення по мобільному телефону від ОСОБА_11 про те, що 2 хвилини тому з магазину «Чайка» м. Старокостянтинова Хмельницької області невідомий відкрито заволодів грошовими коштами, які були у скриньці для пожертв. Прикмети: 180 см., рижі вуса та борода, одягнений у куртку і джинси темного кольору, був у звичайній медичній масці. Куди побіг невідомо.
21 березня 2020 року о 22:29:27 до ЄРДР були внесені відомості за ч. 1 ст. 186 КК України про те, що 21.03.2020 о 18:50 год. невстановлена особа чоловічої статі, перебуваючи в магазині «Чайка» по вул. Миру, 17/1 м. Старокостянтинова Хмельницької області, без застосування фізичного насильства відкрито заволоділа скринькою для пожертв, в якій знаходились грошові кошти.
- даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ № 599881 від 24 квітня 2014 року, з якого вбачається, що Благодійний фонд «У нас чужих дітей не буває» зареєстрований юридичною особою 22 квітня 2014 року, місцезнаходження його: АДРЕСА_2 , керівник ОСОБА_10
- даними протоколу огляду місця події від 21 березня 2020 року (з фототаблицями здійсненими під час огляду та з камер відеоспостережень), відповіднодо якого оглянуто приміщення магазину «Чайка» по вул. Миру, 17/1 м. Старокостянтинова Хмельницької області, зокрема горілчаний та кавовий відділи, що розміщені навпроти один одного, на прилавку горілчаного відділу поряд касового апарату зі слів продавця знаходилось пластикове відро з благодійними внесками, було встановлено, що в магазині постійно ведеться відеоспостереження. Було виявлено та вилучено скляну пляшку об`ємом 0,1 л. марки «PRIME», на якій виявлено два полімерних візерунки пальців людини.
- даними зображень фототаблиць зафіксовані місце розташування камер спостережень, попереднє розміщення на стільниці торгівельного прилавку горілчаного відділу скриньки з грошовими коштами, факт перебування обвинуваченого в магазині, зокрема, під час вживання алкогольного напою з скляної пляшки об`ємом 0,1 л. марки «PRIME».
- даними протоколу огляду речі від 24 березня 2020 року з фототаблицями при огляді вмісту DVD-R диску з камер спостереження від 21 березня 2020 року в магазині «Чайка» та відеозаписів, відповідно яких зафіксовано переміщення ОСОБА_7 по магазину то одягнутого в куртку, то із курткою в руках; під час стеження за продавцем та покупцями горілчаного відділу; оглядаючого розміщення камер спостережень; під час вживання алкогольних напоїв; момент крадіжки ним у відсутності продавця та покупців з прилавку горілчаного відділу відра з грошовими коштами, яке він заховав під куртку зі сторони лівої руки, та подальше його проходження повз кавовий, м`ясний, молочний та хлібний відділи магазину до виходу з магазину, в яких знаходились по одному продавцю та кілька покупців, при цьому вбачається, що продавець молочного відділу ОСОБА_9 перебувала на робочому місці, з якого вільно оглядалось переміщення ОСОБА_7 з викраденим відром з грошовими коштами, схованим під куртку, від горілчаного відділу та до виходу з магазину.
- даними слідчого експерименту з використанням відеозапису, відповідно до якого ОСОБА_7 в присутності двох понятих та адвоката розповів звідки, коли та у який спосіб він в приміщенні магазину «Чайка» по вул. Миру, 17/1 м. Старокостянтинова Хмельницької області викрав відро з благодійними коштами. Запитань, доповнень, клопотань, зауважень від учасників не надходило.
Відповідно до висновку судової дактилоскопічної експертизи за № 4.6-0197:20 від 08 квітня 2020 року сліди пальців рук розмірами 20х17 мм та 17х10 мм, вилучені 21 березня 2020 року при огляді місця події в магазині «Чайка» по вул. Миру, 17/1, залишені відповідно середнім та вказівним пальцями руки ОСОБА_7 .
Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01 липня 2020 року ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення розумів фактичний характер своїх дій та міг керувати ними, розуміє значення своїх дій та може керувати ними й на даний час. На теперішній час ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіатів та алкоголю, синдром залежності, на даний час утримання. Проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи не потребує, також не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_7 виключно у таємний спосіб протиправно заволодів пластиковим відром та що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б спростовували показання обвинуваченого, колегією суддів не беруться до уваги та розцінюються судом як намагання ОСОБА_7 уникнути від відповідальності, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.
Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Постійні та послідовні показання свідка ОСОБА_9 про те, що обвинувачений зрозумів, що він був нею викритий у викрадені благодійних коштів, суд апеляційної інстанції вважає правдивими, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями представника потерпілого, інших свідків, діями продавців, які через дві хвилини після відкритого викрадення благодійних коштів викликали поліцію та самостійно пішли шукати злодія та викрадені грошові кошти.
Обвинувачений зрозумівши, що продавець ОСОБА_9 побачила скриньку під курткою, поспішив вийти з магазину, зник з місця події, утримуючи при собі викрадене майно, що свідчить про те, що він усвідомив, що його дії, розпочаті як крадіжка, були помічені іншою особою.

Твердження апелянтів, щодо відсутності достовірних доказів, що власником пластикового відра з пожертвами є саме Благодійного Фонд «У нас чужих дітей не буває», керівником якого є ОСОБА_10 , є необґрунтованими та спростовуються наявною в матеріалах кримінального провадження випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ № 599881 від 24 квітня 2014 року.
Відповідно до зазначеної виписки Благодійний фонд «У нас чужих дітей не буває» зареєстрований юридичною особою 22 квітня 2014 року, місцезнаходження його: АДРЕСА_2 , керівник ОСОБА_10 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в справі не було проведено судово-психіатричної експертизи, щодо встановлення факту осудності обвинуваченого, є безпідставним виходячи з наступного.
Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01 липня 2020 року ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення розумів фактичний характер своїх дій та міг керувати ними, розуміє значення своїх дій та може керувати ними й на даний час. На теперішній час ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіатів та алкоголю, синдром залежності, на даний час утримання. Проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи не потребує, також не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Доводи апеляційної скарги щодо проведення слідчого експерименту, дані якого покладені в основу обвинувального вироку, без участі захисника, перевірені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.
Згідно даних слідчого експерименту з використанням відеозапису, ОСОБА_7 в присутності двох понятих та адвоката розповів звідки, коли та у який спосіб він в приміщенні магазину «Чайка» по вул. Миру, 17/1 м. Старокостянтинова Хмельницької області викрав відро з благодійними коштами. Запитань, доповнень, клопотань, зауважень від учасників не надходило.
Суд оцінивши наведені докази у справі, у їх сукупності, обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадена чужого майна, грабіж і призначив йому покарання за цим злочином у межах санкції частини статті за якою він визнаний винним, з дотриманням засад передбачених ст. 65 КК України.
Підстав для скасування чи зміни вироку суду, колегія суддів, не вбачає.
При призначенні покарання судом враховано, що ОСОБА_7 раніше на протязі двадцяти чотирьох років шість разів судимий за умисні корисливі середньої тяжкості та тяжкі злочини, в тому числі проти власності, до реальної міри покарання (в переважній більшості у виді позбавлення волі). З не знятою і непогашеною у встановленому законом порядку судимістю через незначний проміжок часу після звільнення з місця позбавлення волі повторно вчиняв злочини, а в останнє будучи засудженим вироком Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2019 року за ч. 2 ст. 28-ч. 1 ст. 263 КК України до чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому іспитового строку тривалістю два роки. При цьому на даний час в провадженні інших судів області перебуває сім обвинувальних актів, під час іспитового строку, дії запобіжного заходу у вигляді застави та судового розгляду інших кримінальних проваджень повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про його схильність до девіантної поведінки та явне та свідоме небажання ставати на шлях виправлення. Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружину інваліда ІІ групи, батьків похилого віку, перебуває на обліку у нарколога з приводу комбінованого вживання опіатів та алкоголю, в 2017 році знятий з обліку психіатра. Представник потерпілого при призначенні покарання поклався на думку обвинувачення та суду, суд взяв до уваги зізнання обвинуваченого, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
Часткове визнання вини, щире каяття в межах визнаної вини, сприяння розкриттю злочину визнано судом обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпечності дій обвинуваченого, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, вік обвинуваченого, стан здоров`я, думку представника потерпілого, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, суд прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про призначення покарання у виді позбавлення волі в розмірах, визначених у санкції інкримінованого кримінального правопорушення.
Таке покарання на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
На підставі вищенаведеного керуючись ст.ст.404, 407, 408, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого та захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді