Провадження №1-кп/331/540/2020
Справа № 331/3010/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000987 від 25.05.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Богданівка Чернігівського району Запорізької області, українки, громадянки України, незаміжньої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2020 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у раніше знайомого їй ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 не слідкує за її діями, шляхом зловживання довірою заволоділа майном останнього, залишивши територію домоволодіння, а саме:
-Мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 10-316 становить 2000 грн. 00 коп.;
-Шкіряним чохлом «бампер», який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
-Сім-картами операторів стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.
Після чого ОСОБА_4 покинула місце події та розпорядилась майном потерпілого ОСОБА_6 на власний розсуд.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи є заява потерпілого про розгляд справи за його відсутності, обставини, встановлені під час проведення досудового розслідування та дізнання ним не заперечуються, просить задовольнити цивільний позов, визначення розміру покарання залишає на розсуд суду.
Обвинувачена ОСОБА_4 допитана у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 190 КК України визнала повністю, щиро розкаялась. Обвинувачена у судовому засіданні пояснила, що на початку квітня вона зустрілася із своїм знайомим ОСОБА_7 , за місцем його роботи, вони випили пива, і вона взяла у нього його мобільний телефон для того, щоб зателефонувати своєму співмешканцю. Потім зберігаючи телефон при собі, пішла до місця свого проживання. У зв`язку із тим, що їй необхідні були грошові кошти для сплати внесків у школі, де навчається її син, вона вирішила здати телефон у ломбард. Телефон вона здала наступного дня на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі за 700 грн.. 600 гривень вона витратила на школу сила, а інші 100 грн. на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), доведена повністю.
Діяння, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення відносилось до нетяжкого злочину. У зв`язку із прийняттям змін до КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого нею злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченої, що визнала свою вину, щиро розкаялась, є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, не заміжня, як пояснила у судовому засіданні має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР не перебуває на обліку у лікаря - нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкцією частини першої ст. 190 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачена не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у вигляді громадських робіт, оскільки інші види покарань, передбачені санкцією статті вважає занадто суворими.

Визначаючи строк громадських робіт, суд бере до уваги, що обвинуваченою кримінальне правопорушення вчинене 09 квітня 2020 року, а тому з огляду на положення статті 58 Конституції України та статті 5 КК України щодо дії закону у часі, суд призначає розмір громадських робіт відповідно до санкції частини першої статті 190 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристик обвинуваченої, думки сторін обвинувачення та захисту, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді громадських робіт, передбачений загальною частиною КК України, а саме на строк 60 (шістдесят) годин, що сприятиме перевихованню винної та попередженню вчинення нею нових правопорушень.

Обвинуваченій у кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії обов`язків закінчився. Клопотань щодо обрання нового запобіжного заходу від сторін не надходило.

У даній справі потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення. Так, цивільний позов, у розмірі 2000 грн. суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання обвинуваченою, яка одночасно є цивільним відповідачем, цивільного позову ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000,00 грн. не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22,1166 ЦК України.

З наведених підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та підтвердження матеріалами кримінального провадження розміру позовних вимог (висновок експерта від 28.05.2020 року за №10-316), суд приходить до висновку, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі) слід задовольнити в повному обсязі.

Речові докази по справі відсутні.

Враховуючи, що поданому кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза, висновок № 10-316, то процесуальні витрати в сумі 490 грн. 35 коп. на залучення експерта, з огляду на положення ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.124, 369-371,374 КПК України, ст. 206 ЦПК України суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок)
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1