Ухвала

Іменем України
17 серпня 2020 року
м. Київ
Справа №991/5721/20
Провадження № 51-3799 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2020 року задоволено клопотання заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу генерального прокурора про проведення обшуку.
Надано детективу Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України дозвіл на обшук житла ОСОБА_5 житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , з метою відшукання речі за переліком вказаним в даній ухвалі.
Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді.
Не погодившись із зазначеним рішенням адвокат ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Зазначає, що суддя-доповідач не має повноважень вирішувати питання та відмовляти у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, яка не передбачена нормами кримінального процесуального закону на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України. При цьому, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 237/1459/17, вважає що слідчим суддею суду першої інстанції постановлено ухвалу не передбачену КПК України.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
За приписами ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.
Вичерпний перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2

ст. 309 КПК України.
Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно приписів ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Таким чином, питання про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою вирішується суддею-доповідачем одноособово, а не колегією суддів, як вказує адвокат ОСОБА_4 .
Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2020 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Що стосується посилання адвоката ОСОБА_4 на правовий висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 237/1459/17 (провадження № 13-19кс18), то колегія суддіввважає його необґрунтованими, оскільки у цьому висновку йдеться про постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тоді як оскаржена до апеляційного суду ухвала слідчого судді прямо передбачена статтею ч. 3 ст. 233 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3