Справа № 192/951/20
Провадження № 1-кп/192/160/20
В И Р О К
Іменем України

"27" листопада 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської облаті, кримінальне провадження № 0000329, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одруженого, на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, не є інвалідом, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2020 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з метою реалізації свого умислу підняв з землі частину точильного кола та кинув його своєю правою рукою в потерпілу, поціливши при цьому останній в область верхньої частини лівої руки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, від дачі показань відмовився.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 даними під час судового розгляду, яка показала, що 09 червня 2020 року о 09 год. 00 хв., коли вона перебувала на території городу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений підійшов до хвіртки біля паркану і наказав їй йти до будинку, коли вона відмовилась виконувати наказ обвинуваченого, той підняв з землі пів кола точильного каменю і жбурнув в її бік, поціливши їй у верхню частину лівої руки, від чого вона впала на землю. Від удару точильного каменю в неї на лівій руці залишився синець.

Письмовими доказами:

Протоколом огляду місця події від 14 червня 2020 року, згідно якого об`єктом огляду було подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тобто місце вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 14 червня 2020 року, згідно якого об`єктом огляду було півкола точильного каменя, тобто знаряддя кримінального правопорушення.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 червня 2020 року з фототаблицею, згідно якого обвинувачений показав, яким чином він завдав тілесні ушкодження потерпілій.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 червня 2020 року з фототаблицею, згідно якого потерпіла показала, яким чином їй було завдано тілесні ушкодження обвинуваченим.

Висновком експерта № 53-Е від 16 червня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, що спричинені від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею або при удар об такий, можливо 09 червня 2020 року. Виявлені ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь вираженості виявлених тілесних ушкоджень, не виключена можливість, що вони могли бути утворені в наслідок попадання в неї напівколом точильного круга.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, але щиро не кається, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Враховуючи, що згідно копії паспорта потерпіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і обвинувачений був обізнаний про похилий вік потерпілої під час вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка обтяжує покарання як вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку, а також враховуючи, що обвинувачений є сином потерпілої і така обставина, яка обтяжує покарання як вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутністю обставин справи, які пом`якшують покарання, та наявністю двох обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки враховуючи, що обвинувачений ніде не працює, і призначення покарання у виді штрафу може привести до невиконання цього покарання у випадку відсутності у обвинуваченого коштів на сплату штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженню не обирався.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
Цивільний позов потерпілою в даній справі не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком сто дев`яносто годин.

Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженню не обирався.

Цивільний позов потерпілою по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1