Єдиний унікальний номер: 379/919/20
Провадження № 1-кс/379/336/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року м.Тараща
Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
підозрюваного: ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0000247 від 11.08.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Степанці Черкаської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , маючому на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 , з професійно-технічною освітою, не депутату, в силу ст. 89 КК України не маючому судимості.

Клопотання надійшло до суду 13.08.2020.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 11.08.2020 близько 03.00 години ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися на вулиці Б. Хмельницького в м. Тараща Київської області. Саме в цей час ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_11 відкрито заволодіти майном ОСОБА_12 , який зі сторони Б.Хмельницького разом із ОСОБА_13 рухався по вул. Софіївська м. Тараща, в бік житлового будинку № 57. Після цього, діючи за спільним задумом, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 пішли вслід за ОСОБА_12 , та стали на нього очікувати на вул. Софіївська м. Тараща, неподалік будинку № 45.
В подальшому, близько 03 год. 30 хв. 11.08.2020, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний задум на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_12 , який на той час рухався по вул. Софіївська в напрямку до вул. Б.Хмельницького, та застосувавши до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вдвох завдали кулаками рук по одному удару в область обличчя ОСОБА_12 .
В результаті, ОСОБА_12 втратив рівновагу, впав на край проїзної частини дороги та скотився у кювет, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 продовжили кулаками та ногами наносити останньому удари в голову та по тулубу.
Відразу ж після цього, ОСОБА_6 , висловлюючи погрози застосування фізичного насильства, та вимагаючи від ОСОБА_12 видати гроші, дістав із кишені його штанів мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», який передав ОСОБА_11 , а сам піднявши із землі належний ОСОБА_12 рюкзак, в якому знаходилися електробритва «Maestro», шампунь та полотенце, разом із ОСОБА_14 з місця вчинення злочину втекли, таким чином вчинили відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

11.08.2020 о 12 год 00 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
12.08.2020 о 14 год 58 хв ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений у судове засідання 13.08.2020.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, прохав обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, та обрати особисте зобов`язання, в повній мірі не підтверджується наявність ризиків, наведені слідчим у клопотанні. Так, судимості на даний час погашені. Минуло вісім років з моменту вчинення останнього правопорушення. ОСОБА_6 зареєстрований та проживає в м. Тараща Київської області, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 , має на утриманні трьох малолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки. Вину у вчиненні злочину підозрюваний визнав.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що на даний час шкода йому не відшкодована, але цивільна жінка підозрюваного ОСОБА_10 пообіцяла йому відшкодувати моральну шкоду. Він згоден на примирення. Не наполягає на триманні під вартою під час досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною підозрюваного. Вона була з ним у шлюбі, але в 2015 році оформили розірвання шлюбу з формальних підстав. Вони продовжують проживати однією сім`єю з підозрюваним. В них троє спільних дітей. Крім того, в сім`ї також проживає ще одна її дитина від іншого чоловіка. Вона на даний час знаходиться у декретній відпустці, сім`ю повність забезпечує цивільний чоловік, який офіційно працює на підприємстві «Юрол-Т» водієм. Він не вчиняв шість років протиправних дій. В сім`ї адекватний, добрий, алкоголь не вживає.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, потерпілого, свідка слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наступне.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).
При цьому слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте не всі, та вони не мають достатній ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково суворий запобіжний захід. Посилання ж на те, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду необґрунтований. Однак, жодних підстав вважати, що зазначеному ризику може запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається. Крім того, в матеріалах клопотання відсутні докази, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу і в судовому засіданні необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено.
Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин (рішення ЄСПЛ у справі Нештак проти Словаччини (Nestak v. Slovakia), N 65559/01, пункт 74, від 27 лютого 2007 року).
В рішенні ЄСПЛ «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55 зазначено, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , має на утриманні трьох малолітніх дітей, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 , в силу ст. 89 КК України немаючий судимості, працює водієм.
Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначених ризиків іншим, менш суворим з запобіжних заходів.
Отже, тримання під вартою не буде відповідати принципу пропорційності, оскільки слідчим не доведено, що інші, менш суворі заходи не будуть достатніми для досягнення цілі - явки підозрюваного до слідчого та до суду.
Суд враховує також рішення «Хайредінов проти України», в якому ЄСПЛ прийшов до висновку, що національними судами не було розглянуто можливість застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0000247 від 11.08.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати за першим викликом на визначений час до слідчого, прокурора та суду за місцем проведення досудового розслідування;
2) в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. не залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає, а саме: АДРЕСА_2 ;
3) здати на зберігання до відповідного територіального відділення ДМС України свій паспорт для виїзду за кордон;
4) не відлучатися із м. Тараща Київської області без дозволу слідчого, прокурору або суду,
Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення, тобто до 13.10.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення .
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому після її оголошення, передати для виконання Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, прокурору для контролю за виконанням.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1