Справа № 699/977/20
Номер провадження 1-кс/699/168/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 рокум.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.05.2019 року за № 0000227,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій зазначив, що 25.11.2019 року старшим слідчим СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000227 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає дану постанову слідчого необґрунтованою, так як слідчим у даному кримінальному провадженні не було проведено жодних процесуальних та слідчих дій. Вважає, що слідчим не надана належна правова оцінка всім обставинам справи та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки, на його думку, постанова слідчого повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій на встановлення наявності чи відсутності кримінального правопорушення, не надано оцінки доводам, викладеним у заяві про кримінальне правопорушення, не вичерпано усіх процесуальних можливостей для складення обґрунтованого висновку щодо наявності або відсутності події кримінального правопорушення, не надано оцінку доказам, визначених ч. 2 ст. 84 КПК, а саме, показання, речові докази, документи, які були б зібрані слідчим під час досудового розслідування, не надано достовірних доказів та обґрунтованої оцінки доводам, наданим заявником. Кримінальне провадження № 0000227 не приєднано до кримінального провадження № 0000440, згідно якого також здійснювалося досудове розслідування відносно службових осіб АТ КБ «ПриватБанк» за ст. 190 КК України. Окрім того, в поданій до Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення вбачалося місце вчинення злочину, яким є м. Дніпро, Дніпропетровської області, що відповідає місцезнаходженню осіб, яким інкримінується вчинення злочину, але матеріали кримінального провадження № 0000227 не були надіслані, згідно вимог ч. 7 ст. 214 та ч. 1 ст. 218 КПК України, для здійснення досудового розслідування за місцем вчинення злочину кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, просив: скасувати постанову старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000227 та поновити досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, вчинених службовими особами АТ КБ «ПриватБанк».

До своєї скарги, ОСОБА_3 додав постанову про закриття кримінального провадження № 0000227 від 25.10.2019 року за підписом слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ОСОБА_5 , яку, згідно напису на ній, ОСОБА_3 отримав 09.11.2020 року.

У судове засіданні скаржник не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій підтримав свої вимоги щодо скасування постанови старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000227 та просив розглянути скаргу без його участі, оскільки не може прибути в судове засідання по незалежним від нього причинам.

Слідчий СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження № 0000227 суду не надав. При цьому, звернувся до суду із заявою про розгляд скарги без його участі, проти скасування постанови про закриття вказаного кримінального провадження не заперечує.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження №0000227 від 03.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Постановою слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.10.2019 року кримінальне провадження було закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 31.07.2018 року звернувся із заявою до Корсунь-Шевченківського ВП про шахрайські дії зі сторони працівників ПАТ «Приватбанк». Відомості про дану подію 01.08.2018 року внесені до ЄРДР за №0000440 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Водночас, за одним і тим же фактом не може бути розпочато декілька кримінальних проваджень та існує не скасована постанова про закриття за вказаним фактом.

Дану постанову скаржник ОСОБА_3 отримав лише 09.11.2020 року, про що, як вказано вище, зазначено на самій постанові.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 84 КПК України вбачається, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України дають підстави для висновку про те, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оформлений у вигляді відповідної постанови, має бути належним чином обґрунтованим та обов`язково містити посилання на докази, здобуті під час досудового розслідування, а також висновки, з яких підстав слідчим враховано одні докази, а інші відкинуто.

Однак, при дослідженні постанови про закриття кримінального провадження, її мотивувальної частини, встановлено, що вона не містить змісту обставин, що стали підставою для її прийняття, а також відсутнє обґрунтування мотивів такого рішення. Крім того, слідчим не зазначено на підставі яких доказів він дійшов до такого переконання.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, скаржник вказує про те, що жодних слідчих дій, крім його допиту, слідчим проведено не було, що, враховуючи відсутність заперечень слідчого стосовно скасування вищевказаної постанови, знайшло своє підтвердження.

Частиною 1 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частина 2 ст. 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Щодо розбіжності у даті оскаржуваної постанови, то слідчий суддя вважає, що скаржник помилково зазначає дату оскаржуваної постанови 25.11.2019 року у кримінальному провадженні №0000227, оскільки до скарги додав постанову від 25.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000227, і приходить до висновку, що ОСОБА_3 оскаржується саме постанова від 25.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000227.

Слідчий СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , по невідомим причинам, матеріали кримінального провадження №0000227 до суду не надав, обмежившись направленням заяви про розгляд скарги у його відсутність. Також зазначив, що не заперечує проти скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000227 від 25.11.2019 року. Тобто, зазначив дату постанови, яку він виносив, таку ж як і скаржник - 25.11.2019 року, хоча в даному кримінальному провадженні вона одна від 25.10.2019 року. Це дає слідчому судді підстави зробити висновок про те, що слідчим навіть не вивчалось дане кримінальне провадження та не встановлювалась дата винесення постанови у ньому.

Беручи до уваги все вище наведене, враховуючи те, що слідчий проти скасування оскаржуваної постанови не заперечував, що свідчить про визнання ним обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 25.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, підлягає скасуванню, а досудове розслідування слід поновити. Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.05.2019 року за № 0000227, задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.10.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000227, внесеного до ЄРДР 03.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, КК України та поновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1