Справа №463/8241/20
Провадження №1-кс/463/4616/20
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги

29 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 від 22.08.2020 року, -

встановив:
Скаржник адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 від 22.08.2020 року.
Скаргу мотивує тим, що 01.09.2020 року ним було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 22.08.2020 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, на думку скаржника, проявилось в тому, що ухвалою від 01.03.2018 року Апеляційного суду Закарпатської області (судова колегія: суддя ОСОБА_4 , головуючий суддя ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_6 по справі №300/904/17), яка набрала законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягала, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_7 , залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.02.2018 - без змін. Зокрема, ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.02.2018 року відмовлено в поновленні строків, пропущених з поважних причин, на подачу адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 скарги на протиправну постанову від 27.10.2017 року слідчого слідчого відділення Воловецького відділу поліції Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 29.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України (приховування злочину). Вказані судові ухвали скаржник вважає незаконними та такими, що перешкоджають захисту прав особи, представництво інтересів якої, як адвокат, здійснював скаржник. Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішив. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити. У зв`язку із запровадженням на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 на усій території України карантину з 12 березня до 3 квітня 2020 року, який в подальшому продовжено до 31 грудня 2020 року, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно п.1 розділу 3 до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України;
Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до ЄРДР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.
Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 01.09.2020 року було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 22.08.2020 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, на думку скаржника, проявилось в тому, що ухвалою від 01.03.2018 року Апеляційного суду Закарпатської області (судова колегія: суддя ОСОБА_4 , головуючий суддя ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_6 по справі №300/904/17), яка набрала законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягала, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_7 , залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.02.2018 - без змін. Зокрема, ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.02.2018 року відмовлено в поновленні строків, пропущених з поважних причин, на подачу адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 скарги на протиправну постанову від 27.10.2017 року слідчого слідчого відділення Воловецького відділу поліції Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 29.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України (приховування злочину). Вказані судові ухвали скаржник вважає незаконними та такими, що перешкоджають захисту прав особи, представництво інтересів якої, як адвокат здійснював скаржник.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що в поданій скаржником заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Викладені скаржником в заяві про злочин обставини є лише його припущенням та нічим не підтверджені, а відтак такі внесенню в ЄРДР не підлягають.
Аналіз обставин справи свідчить про те, що скаржником недоведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим ст.214 КПК України.
У зв`язку з вищенаведеним суд у скарзі відмовляє.
Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
В скарзі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1