У х в а л а

04 лютого 2021 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Підволочиську Тернопільської області клопотання ОСОБА_5 про повернення застави, -

В С Т А Н О В И В:

Підволочиським районним судом Тернопільської області розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження застоводавець ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення застави.

В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що ухвалою Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року по справі відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Як альтернативу визначено заставу в розмірі 165 мінімальних заробітних плат, що становить 200970 (двісті тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 0474, МФО 838012, Ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: ГУДКУ у Тернопільській області). Вказаний розмір застави було перераховано на вищезазначений рахунок 27 жовтня 2015 року платником ОСОБА_5 , яка являється матір`ю обвинуваченого. Строк дії даної ухвали закінчився 18 грудня 2015 року 16:20 год. На думку заставодавця ОСОБА_5 , а також обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника строк дії ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави відповідно до вимог ст.. 203 КПК України втратив свою чинність, оскільки стороною обвинувачення не було подано з цього приводу під час розгляду справи по суті жодного клопотання. Крім цього Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2016 року у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обмежень, що передбачені ст.. 194 КПК України, встановлених ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду від 16 грудня 2015 року відмовлено. З цих підстав просять повернути заставу в розмірі 200970 грн.

Прокурор у судовому засіданні проти заявленого клопотання про повернення застави заперечила, та пояснила, що дійсно 22 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 2 місяці, однак як альтернативу визначено обвинуваченому ОСОБА_6 право на внесення застави у розмірі 165 мінімальних заробітних плат та покладення обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Термін альтернативного виду запобіжного заходу не обмежується у часі і діє до винесення судом кінцевого рішення, а тому у задоволенні клопотання просить відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, встановив наступні обставини :

22 жовтня 2015 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 16:30 год. 20 жовтня 2015 року. Датою закінчення дії ухвали вважати 18 грудня 2015 року.

Вказана ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2015 року в апеляційному порядку обвинуваченим не оскаржувалась.

Надалі, ухвалою суду як альтернативу, ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 165 мінімальних заробітних плат, що становить 200970 (двісті тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 0474, МФО 838012, Ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: ГУДКУ у Тернопільській області). Вказаний розмір застави було перераховано на вищезазначений рахунок 27 жовтня 2015 року платником ОСОБА_5 , яка являється матір`ю обвинуваченого. Крім того, на ОСОБА_6 у випадку внесення застави покладено обов`язки передбачені п.5 ст. 194 КПК України, зокрема повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання, та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; здати слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також роз`яснено наслідки невиконання обов`язків;

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України. Як альтернативу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 165 мінімальних заробітних плат. Ч.3 ст. 183 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду, зазначаються обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно п.6 ст. 182 КПК України передбачено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного засобу у вигляді застави.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Статтею 203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим кодексом.

З системного аналізу вказаних норм Закону можна дійти висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу, з тримання під вартою з правом внесення застави не охоплюється положеннями ст.. 203 КПК України і продовжує діяти до закінчення судового розгляду або до розгляду судом клопотання про його зміну чи скасування, оскільки чітко не законом не передбачено строковості дії такого запобіжного заходу як застава.

Таким чином, на думку суду, на час розгляду вказаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжує діяти запобіжний захід у виді застави.

Разом із тим, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд бере до уваги поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що останній не повідомив суд про зміну місця проживання, а саме переїзд у м. Київ, що вбачається із письмових клопотань та пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_6 , не зазначив чітку адресу місця перебування, що унеможливлює повідомлення останнього про час і місце розгляду справи про його обвинувачення. Крім того, від обвинуваченого ОСОБА_9 неодноразово поступали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою та запровадженими карантинними обмеженнями щодо руху транспортних засобів, проте на підтвердження не надано жодних доказів про стан здоров`я, зокрема Ковід-19, чи відсутність транспортних сполучень, а також інших клопотань про відкладення розгляду справи.

Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 свідомо затягує розгляд справи, ухилявся від явки у судове засідання, у зв`язку з чим суд протягом тривалого часу не має можливості завершити розгляд справи по суті і вирішити питання про повернення застави.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення застави слід відмовити.

Разом із тим, суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 та стороні обвинувачення, що відповідно до вимог ст.. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Таким чином учасники процесу зокрема і обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, а також прокурор за наявності ґрунтовних та об`єктивних підстав вправі звернутись із клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 199, 203, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, зауваження на неї можуть бути подані до Апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1