Справа № 487/1891/20
Провадження № 1-кп/487/545/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження №0001734, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Костомарівка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, має середньо-спецівльну освіту, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працює за трудовими договорами, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.03.2020 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України з іспитовим терміном на один рік шість місяців,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

11.04.2019 року, близько 00-05 години, ОСОБА_3 , будучи особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за скоєння умисного корисливого злочину проти власності, реалізуючи свій злочинний корисливий намір направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зі столу у приміщенні кухні, таємно повторно викрав, належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Huawei Y-7», вартістю 2500 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 2500 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження не оспорювала, вважав за недоцільне дослідження доказів на їх підтвердження та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 11.04.2019 року, у вечірній час перебував з потерпілою та другом у квартирі АДРЕСА_3 , де вони відпочивали та вживали спиртні напої. Після того, як потерпіла залишила свій мобільний телефон, він вирішив ним скористатися та здійснити дзвінок. В подальшому вирішив вчинити крадіжку, та забравши зі столу в кухні мобільний телефон «Huawei Y-7» пішов з квартири. В подальшому мобільний телефон заклав у ломбард. Виручені грошові кошти витратив на власні потреби.

У скоєному щиро розкаялася.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт викрадення ОСОБА_3 , 11.04.2019 року, у нічний час з квартир АДРЕСА_3 , належного їй мобільного телефону «Huawei Y-7».

Одночасно зазначила, що завдану їй матеріальну шкоду обвинуваченим було відшкодовано у повному обсязі. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 вона не має. Покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

Вартість викраденого майна підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_7 , відповідно до якої вартість мобільного телефону «Huawei Y-7», що був у використанні, станом на 11.04.2020 року становить 2500 грн..

Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачено ОСОБА_3 за положеннями п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачено ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено не тяжкий злочин.

Обвинувачений був засуджений 20.03.2020 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим терміном на один рік шість місяців.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває., має на утриманні малолітню доньку.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених за скоєне кримінальне правопорушення та за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.03.2020 року. Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

У кримінально провадженні речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2020 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік шість місяців

На пі дставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1