Номер провадження: 11-сс/813/1436/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року у кримінальному провадженні №0000101 від 27.07.2020 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 11.10.2020 року за місцем проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному залишати житло у період часу із 23 години до 07 години щодоби, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та окрім випадків надання невідкладної медичної допомоги особі із інвалідністю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, тимчасового не працюючого, зареєстрованого та працюючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.01.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 110 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 12.08.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000101 від 27.07.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
Не погодившись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_8 або змінити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 20 днів.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в кримінальному провадженні відсутні ризики та обставини передбачені ст. 177-178 КПК України, оскільки відсутні докази, які можуть прямо підтвердити, що підозрюваний зможе переховуватися від органу досудового слідства, суду. Також, вказує на те, що 27.01.2020 року ОСОБА_8 було призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із іспитовим строком 3 роки та за цей час підозрюваний ОСОБА_8 з`являвся та продовжує з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, тим самим своєю сумлінною поведінкою демонструє тільки позитивне ставлення. Крім цього, зазначає, що слідчим суддею не вмотивовано застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення, кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, в тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, тощо.
Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Апеляційний суд вважає, що підозра, повідомлена ОСОБА_8 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, копії яких долучені до клопотання, а саме: протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколами огляду інформації, яка міститься в мережі інтернет від 09.05.2020 та 14.05.2020; висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №59 від 05.06.2020; іншими матеріалами досудового розслідування.
Крім того, апеляційний суд також враховує посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Наведені обставини свідчать про неможливість запобігання заявленим ризикам шляхом відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі.
Апеляційний суд також вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_8 , слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні довели в суді першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти заявленим ризикам, передбачених ст.177 КПК України, та навели достатньо обставин та доказів, на підставі яких обґрунтували клопотання про застосування саме цього запобіжного заходу.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого було дотримано у повному обсязі вимоги ст.ст. 193, 194 КПК України щодо порядку розгляду клопотання та застосування запобіжного заходу.
Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого було враховано, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, або, взагалі, відмову в застосуванні запобіжного заходу.
При цьому апеляційний суд вважає, що слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу, було враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, внаслідок чого слідчим суддею було прийнято обґрунтоване рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного в певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам.
Доводи підозрюваного про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту перешкоджає йому працевлаштуватись у нічний час, не можуть бути прийняті апеляційним судом, адже сам підозрюваний в ході розгляду апеляційної скарги пояснив, що він працює перукарем за місцем свого проживання. При необхідності ж дійсно додатково виконувати інші роботи, підозрюваний і його захисник вправі ставити таке питання перед прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні щодо зміни запобіжного заходу, однак на даний час апеляційному суду не надано жодних доказів додаткового працевлаштування підозрюваного.
За вказаних обставин, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного та відхиляє її через необґрунтованість, та вважає, що незастосування запобіжного заходу може призвести до переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тож підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного і скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 376, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4