Провадження № 1-кс/638/206/21
У Х В А Л А
іменем України
13 січня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючого

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003325 від 15 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 185 КК України про арешт майна, -

встановив:
11 січня 2021 року до суду надійшло клопотання про арешт майна.

Із вказаним клопотанням звернувся старший слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , вказане клопотання погоджено прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні клопотання особа, яка звернулась з ним посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, в провадженні Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області перебуває вказане вище кримінальне провадження. Під час обшуку були виявлені та вилучені ряд речей, які слідчий вважає за необхідне заарештувати.
Слідчий зазначає, що виявлені та вилучені документи мають важливе значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, постановою від 21.07.2019 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, самі по собі, та в своїй сукупності можуть містити відомості, про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних дій, доказу вини причетних до злочинної діяльності у суді.
Таким чином, вилучені під час проведення обшуку: моблільні телефони, грошові кошти, інші предмети є предметом та знаряддям вчинення злочину, та можуть бути використані як доказ, у зв`язку з чим встановлена наявність підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачена частиною 3 статті 132 КПК України.
До суду не з`явились учасники судового розгляду.
Дослідивши зміст клопотання про арешт майна суд приходить до висновку про передчасність заявлення вказаного клопотання, виходячи з наступного.
Відповіднодо вимогчастини 2статті 171КПКУкраїни у клопотанні слідчого,прокурора проарешт майнаповинно бутизазначено: 1)підстави імету відповіднодо положеньстатті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2)перелік івиди майна,що належить арештувати; 3)документи,які підтверджують право власності на майно,що належить арештувати,або конкретні факти і докази,що свідчать про володіння,користування чи розпорядження підозрюваним,обвинуваченим,засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною другою статті 170КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речовихдоказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Приписами частини 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
При розгляді клопотання слідчого судом встановлено, що в його змісті відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Лише посилання на те, що вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні є недостатнім.
У клопотанні не зазначено детальних обставин кримінального правопорушення, тому з його змісту не зрозуміло, яке відношення до розслідуваних обставин мають виявлені предмети.
Отже, суд приходить до висновку, що слідчий у своєму клопотанні про арешт майна лише формально посилається на норми КПК України та зазначає, що вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, не вказуючи при цьому, який факт чи обставини вони можуть підтвердити.
Враховуючи, що у клопотанні про арешт майна не конкретизовано всіх обставин злочину, не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність у накладенні арешту та наявність реальних ризиків, суд, з урахуванням вимог КПК України, вважає необхідним повернути клопотання про арешт майна слідчому для усунення недоліків.
При вирішенні питання про вказаний арешт, суд враховує відсутність підстав для арешту, недостатність доказів, що вказує на вчинення будь- якою особою кримінального правопорушення. Суд звертає увагу та тривалий час досудового розслідування, та відсутність будь- яких результативних дій в ході вказаного кримінального провадження, суду також не зазначено можливий розмір шкоди, завданої правопорушенням та цивільний позов. В клопотанні не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб, інтереси, яких можливо будуть порушені при вказаному арешті майна.

Суд акцентує увагу на відсутності в даному випадку критеріїв розумності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:
Клопотання про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003325 від 15 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 185 КК України повернути слідчому, надавши йому 72 години з часу отримання даної ухвали для усунення недоліків поданого клопотання та приведення його у відповідність до вимог статті 171 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1