ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/576/20 Справа № 711/7486/20 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора представника власників майнаОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 388 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Начальник відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , що внесене у кримінальному провадженні №0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 388 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що невстановленими особами самовільно зайняті земельні ділянки в адміністративних межах с. Журженці, с. Хиженці Лисянського району та с. Потокі Катеринопільського району Черкаської області, які відносяться до земель історико-культурного призначення з наступними кадастровими номерами:

- :03:001:0013 площею 31,2805 га в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району;

- :04:001:0600 площею 16,5 га; :04:001:0598 площею 4,7 га; :04:001:0601 площею 28,4 га; :04:001:0901 площею 18,2 га; :03:001:0266 площею 31,59 га; :04:001:0896 площею 14,5 га - в адміністративних межах с. Журженці та с. Хиженці Лисянського району Черкаської області.

Відповідно до листа Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 27.08.2020 № 02/01-03-25/719, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0901, площею 18,2000 га належать до земель історико-культурного призначення згідно зі ст. 34 ЗУ «Про охорону культурної спадщини». Також, належність зазначеної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення підтверджується протоколом огляду від 01.09.2020 за участі завідувача сектору археології та охорони культурної спадщини Д1КЗ «Трипільська культура». Також встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна посівами сільськогосподарської культури кукурудза. За даними довідки Лисянського відділу ГУ Держгеокадастру від 01.09.2020 земельна ділянка знаходиться у державній власності, не передана у постійне користування та належить до земель історико-культурного призначення. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо власності та користування земельною ділянкою відсутня.

Вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

У клопотанні також зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2020, слідчим СУ ГУНП в Черкаській області за участю спеціалістів - начальника відділу в Лисянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та начальника Лисянського РВ ДП «Черкаський інститут землеустрою» проведено огляд земельної ділянки історико-культурного призначення з кадастровим номером :04:001:0901, у ході якого встановлено її точна площа - 16,1062 га та факт наявності на момент огляду сільськогосподарської культури - кукурудзи, що свідчить про самовільне зайняття даної земельної ділянки невстановленою особою (особами).

23.10.2020 працівниками Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області зафіксовано факт збору урожаю кукурудзи на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0901, яка має статус речового доказу у вказаному кримінальному провадженні. У ході огляду місця події, заступником начальника СВ Лисянського ВП 23.10.2020 з місця події вилучена сільськогосподарська техніка, за допомогою якої здійснювався збір врожаю кукурудзи та наявне у ній зібране зерно кукурудзи, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 : вантажний автомобіль УОЕУО, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 із зерновозом, державний номерний знак НОМЕР_3 та зерновий комбайн ГОН0Ч БЕЕКЕ 9770 8Т8 без державних номерних знаків.

У цей же день вилучена сільськогосподарська техніка з наявним у ній зерном кукурудзи зважена на ваговій ТОВ «АФ «ЗЛАГОДА» по вул. Петровського у с. Журженці Лисянського району Черкаської області і зафіксована її вага разом із зерном кукурудзи, а саме: вага автомобіля КАМАЗ. державний номерний знак НОМЕР_1 - 18080 кг.; вага автомобіля УОЕУО, державний номерний знак НОМЕР_4 із зерновозом, державний номерний знак НОМЕР_3 - 18550 кг.

За вказаним фактом Лисянським ВП 23.10.2020 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області вилучені у ході огляду місця події 23.10.2020 сільськогосподарська техніка та зерно кукурудзи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000201.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 23.10.2020 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено здійснювати слідчому управлінню ГУНП в Черкаській області. Цього ж дня кримінальне провадження №000201 об`єднано з кримінальним провадженням №0000041.

Відповідно до положень ст. 162 Земельного Кодексу України здійснюється забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. На землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Положеннями статей 91, 96 Земельного Кодексу України зазначено, що всі землі історико-культурного призначення мають єдине цільове призначення, це розміщення об`єктів культурної спадщини вони підлягають підвищеній охороні земель.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за незаконне проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних чи підводних робіт на об`єкті археологічної спадщини, а також за умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частин винні особи притягаються до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Ініціатор клопотання також вказує, що на даний час, з урахуванням зазначених вище подій, виникла необхідність у накладенні арешту на речові докази, а саме - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 ; вантажний автомобіль УОЕУО, державний номерний знак НОМЕР_5 із зерновозом, державний номерний знак НОМЕР_3 , які належить на праві власності ОСОБА_11 та зерновий комбайн ЮН1Ч ОЕЕЯЕ 9770 8Т8 без державних номерних знаків із наявним у них зерном кукурудзи з метою їх збереження, оскільки ці речі можуть бути використані як доказ фактів і обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а саме - причетності осіб, які встановлені 23.10.2020 під час збору урожаю до самовільного зайняття земельної ділянки історико-культурного призначення та недопущення у подальшому перешкоджанню кримінальному провадженню, шляхом використання зазначеної сільськогосподарської техніки для будь-яких дій із вказаною земельною ділянкою з метою дотримання вимог статей 91, 96 Земельного Кодексу України та Закону України «Про охорону культурної спадщини».

До того ж, відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження пояснень та рапортів працівників Лисянського ВП, на місці події встановлені наступні особи: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , переважна більшість з яких відмовилися надати пояснення працівникам поліції, користуючись ст. 63 Конституції України. При цьому, власника зернового комбайна ГОНТЧ БЕЕКЕ 9770 8Т8 не вдалося можливим встановити, в зв`язку з відсутністю на ньому державних номерних знаків, лише по яким можливо ідентифікувати особу, яка є власником або користувачем такої техніки.

У даному випадку, зазначено, що клопотання органу досудового розслідування відповідає положенням ч. 10 ст. 170 КПК України, оскільки переслідується мета саме збереження речових доказів, незважаючи на наявність власників майна, яке визнано речовим доказом.

Кім того, з метою попередження перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом будь-яких дій на земельній ділянці кадастровий номер якої :04:001:0901, і яка має статус речового доказу у даному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування вважає доцільним одночасно з накладенням арешту на речові докази, встановити заборону використання вказаної вище сільськогосподарської техніки на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0901, а також із встановленням заборони розпорядження цією технікою з метою недопущення її приховування, пошкодження, зникнення, перетворення тощо. Таким чином, слідчий органу досудового розслідування просить:

накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 23.10.2020 на автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 ; вантажний автомобіль УОЬУО, державний номерний знак НОМЕР_5 із зерновозом, державний номерний знак НОМЕР_3 , які належать на праві власності ОСОБА_11 та зерновий комбайн ЮІ-ПМ ОТЕКЕ 9770 8Т8 без державних номерних знаків із забороною використання вказаної вище сільськогосподарської техніки на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0901, а також із встановленням заборони розпорядження цією технікою;

накласти арешт на вилучене 23.10.2020 зерно кукурудзи, яке станом на 23.10.2020 знаходиться в кузові автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , вагою брутто 18080 кг; у зерновозі автомобіля УОЬУО, державний номерний знак НОМЕР_3 , вагою брутто 28550 кг та у бункері комбайну ЮНІМ ОЕЕК.Е 9770 8Т8 без державних номерних знаків із забороною користуватися та розпоряджатися ним будь-яким особам. Зазначене клопотання прийняте до провадження та призначене до розгляду. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , який входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000041 від 19.08.2020, підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, що додані до клопотання.

У судовому засіданні суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 , яка є представником володільців майна - ОСОБА_11 ТОВ «Авто Партнер» та ОСОБА_10 , заперечувала проти задоволення даного клопотання. Також зазначила, що за фабулою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.388 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.10.2020, зазначено, що на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0901 накладено арешт. Між тим, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2020 по справі №711/6541/20 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку в адміністративних межах с. Журжинці, Лисянського району Черкаської області з кадастровим номером :04:001:0901, площею 18,2000 га. Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.10.2020 вказана вище ухвала слідчого судді залишена без змін. Таким чином, у слідства відсутні законні підстави для внесення даного клопотання. Крім того, накладення арешту на вказане у клопотанні майно, порушить законні права власників на володіння та користування зазначеним майном. Зазначила, що не проведено зважування зерна, а тому не можливо встановити його вагу. Таким чином, просила відмовити у задоволенні цього клопотання у повному обсязі.

В судове засідання суду першої інстанції не з`явився слідчий та безпосередньо володільці і власники майна, що не є перешкодою для розгляду справи.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2020 року, клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2020 року, прокурору кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить :

1. Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 від 27.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання начальника відділу СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - скасувати.

2. Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника відділу СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 , накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 23.10.2020 на автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 ; вантажний автомобіль УОЬУО, державний номерний знак НОМЕР_4 із зерновозом, державний номерний знак НОМЕР_3 , які належать на праві власності ОСОБА_11 та зерновий комбайн ЮЬПЧ БЕЕКЕ 9770 8Т8 без державних номерних знаків із забороною використання вказаної вище сільськогосподарської техніки на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0901, а також із встановленням заборони розпорядження цією технікою.

3. Накласти арешт на вилучене 23.10.2020 зерно кукурудзи, яке станом на 23.10.2020 знаходиться в кузові автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , вагою брутто 18080 кг; у зерновозі автомобіля УОЬУО, державний номерний знак НОМЕР_3 , вагою брутто 28550 кг та у бункері комбайну ЮЬПЧ БЕЕКЕ 9770 8Т8 без державних номерних знаків із забороною користуватися та розпоряджатися ним будь-яким особам.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Додає, що на теперішній час, з метою збереження речового доказу, негайного зупинення неконтрольованих сільськогосподарських робіт (користування земельною ділянкою), не вжиття відповідних пам`ятко-охоронних заходів, створить загрозу для подальшого руйнування пам`ятки археології та спричинення збитків державі.

Вказує, що суд безпідставно не оцінив докази органу досудового розслідування, в яких зафіксовано факти того, що з метою попередження перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом будь-яких дій земельній ділянці кадастровий номер якої :04:001:0901 і яка має ста речового доказу у даному кримінальному провадженні доцільним одночасно накладенням арешту на речові докази, встановити заборону використання вказаної вище сільськогосподарської техніки на земельній ділянці з кадастров номером :04:001:0901, а також із встановленням заборони розпорядження цією технікою з метою недопущення її приховування, пошкодження, зникнення, перетворення тощо.

Наголошує, що судом не було взято до уваги факту захисту державних інтересів та унеможливлення подальшого припинення незаконних дій, шляхом самовільного зайняття земельної ділянки та руйнування пам`ятки археології національного значення (Городище ІХ-ІУ ст. до н.е.).

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи представника власника майна, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст. 170 України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегією суддів встановлено, що невстановленими особами самовільно зайняті земельні ділянки в адміністративних межах с. Журженці, с. Хиженці Лисянського району та с. Потокі Катеринопільського району Черкаської області, які відносяться до земель історико-культурного призначення з наступними кадастровими номерами:

- :03:001:0013 площею 31,2805 га в адміністративних межах с. Потоки Катеринопільського району;

- :04:001:0600 площею 16,5 га; :04:001:0598 площею 4,7 га; :04:001:0601 площею 28,4 га; :04:001:0901 площею 18,2 га; :03:001:0266 площею 31,59 га; :04:001:0896 площею 14,5 га - в адміністративних межах с. Журженці та с. Хиженці Лисянського району Черкаської області.

Відповідно до листа Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 27.08.2020 № 02/01-03-25/719, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0901, площею 18,2000 га належать до земель історико-культурного призначення згідно зі ст. 34 ЗУ «Про охорону культурної спадщини». Також, належність зазначеної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення підтверджується протоколом огляду від 01.09.2020 за участі завідувача сектору археології та охорони культурної спадщини Д1КЗ «Трипільська культура». Також встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна посівами сільськогосподарської культури кукурудза. За даними довідки Лисянського відділу ГУ Держгеокадастру від 01.09.2020 земельна ділянка знаходиться у державній власності, не передана у постійне користування та належить до земель історико-культурного призначення. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо власності та користування земельною ділянкою відсутня.

Вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

За вказаним фактом Лисянським ВП 23.10.2020 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст.388 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області вилучені у ході огляду місця події 23.10.2020 сільськогосподарська техніка та зерно кукурудзи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00002.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечень:; цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливо": конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінально^ провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодекс; Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправний дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи н зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісної"* набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Диспозиція ч.1 ст. 388 КК України визначає, що кримінальна відповідальність настає з розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні д з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірена а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Основний безпосередній об`єкт злочину - це порядок забезпечення нормальної діяльності органів державної влади, які виконують судові акти та інші рішення уповноважених органів, а додатковий - власність.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2020 року, слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на земельну ділянку в адміністративних межах с. Журжинці, Лисянського району Черкаської області з кадастровим номером :04:001:0901, площею 18,2000 га. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.10.2020 вказана вище ухвала слідчого судді залишена без змін.

Відповідно, під час вирішення клопотання стороною обвинувачення жодним чином не зазначено та не доведено обставин про те, що майно, на яке вона просить накласти арешт, перебуває під арештом, враховуючи диспозицію ч.1 ст. 388 КК України та обставини, що викладені у фабулі витягу з ЄРДР.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно вказав, що слідчим, за погодженням з прокурором, не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, ; також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними співмірними із завданням кримінального провадження.

За таких обставин колегія судів вважає, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає, а підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :