Справа № 562/2383/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000104, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Точевики, Острозького району, Рівненської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем на ТОВ "Здолбунівський цегельний завод", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 02.09.2020 року приблизно, о 20 год. 30 хв., перебуваючи у коридорі будинку АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_4 , умисно завдав один удар кулаком правої руки у область статевих органів (калитку) останнього, при цьому стискав впродовж однієї хвилини. Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 сильного фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України - умисне завдання удару та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді штрафу мінімального значення.

Потерпілим ОСОБА_4 надано заяву, в якій він погодився з розглядом обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та зазначив, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість, ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; дані про особу винного, який в силу вимог ст.89 КК України не судимий, а також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, і приходить до висновку, про призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст.12, 126 КК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Документи кримінального провадження № 0000104 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Здолбунівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя