Справа № 446/834/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2020 за № 0000003 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городище Городищенського району Черкаської області, громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановив:
У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2020 за № 0000003 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
30.10.2020 на адресу суду подано клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, без визначення розміру застави.
У судовому засіданні прокурор вказав, що продовження строку тримання під вартою є необхідним та виправданим, а тому просить продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, так як на даний час продовжують існувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на потерпілу, та свідків,експертів у цьому ж кримінальному провадженні шяхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих показів. Також вказав про те, що ОСОБА_4 не відшкодував потерпілим завданої шкоди та у ними поданий позов у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо продовження йому строку тримання під вартою, вказавши при цьому що його стан здоров`я значно погіршується та йому не можуть надавати належну та необхідну медичну допомоги у медичній частині Львівської установи виконання покарань №19. Вказав про те, що не зможе ще 60 днів перебувати у ізоляторі оскільки в установі не має необхідних йому лікарських засобів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який та не повязаний із позбавлення волі, оскільки відсутні ризики про які вказує прокурор. Вказав, що обвинуваченому не можуть надати необхідної медичної допомоги а тому він не може перебувати під вартою. З урахуванням вищенаведеного просив суд відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2020 за №0000003 ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04 січня 2020 близько 22.00 год. ,керуючи автомобілем марки «Lexus GS 300» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Києва, при проїзді її ділянки в районі 508 км,що у с.Банюнин, Камянка-Бузького району Львівської області,порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.2,1.5,Розділу 2 п.2.3.б),д)/,Розділу 10 п.10.1; Розділу 14 п.14.2в),14.6г) та вимоги дорожньої розмітки 1.1.9вузька суцільна лінія) дод.2 Правид дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразились в тому,що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін,перед зміною напрямку руху-початком виконання маневру обгону,не переконався,що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;не переконався,що смуга зустрічного руху,на яку він буде виїжджати,вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. дод.2 ПДР України з метою здійснення обгону на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, виїхав на зустрічну смугу,по якій у цей час у напрямку до м. Чоп рухався автомобіль «Chevrolet Malibu реєстраційний номер НОМЕР_2 ,яким керував водій ОСОБА_6 ,що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами.Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху пасажир автомобіля «Chevrolet Malibu реєстраційний номер НОМЕР_2 малолітня ОСОБА_7 ,2016 р.н. від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи на лікуванні у КНП ЛШМД ; водій цього автомобіля ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Його дії кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.01.2020 підозрюваному ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без права внесення застави.
У подальшому ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2020 та 28.04.2020 строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 27.05.2020 включно без права внесення застави.
25.05.2020 ухвалою судді Кам`янка Бузького районного суду Львівської області строк тримання під вартою продовжено до 23.07.2020 включно без визначення розміру застави.
21.07.2020 ухвалою судді Кам`янка Бузького районного суду Львівської області строк тримання під вартою продовжено до 19.09.2020 включно без визначення розміру застави.
10.09.2020 ухвалою судді Кам`янка Бузького районного суду Львівської області строк тримання під вартою продовжено до 09.11.2020 включно без визначення розміру застави.
Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При цьому доведенню підлягають обставини, визначені частиною 3 цієї статті, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, з плином часу продовжуване тримання заявника під вартою потребує більшого обґрунтування, а тому суди повинні наводити додаткові мотиви для обґрунтування необхідності збереження цього запобіжного заходу (справа «Таран проти України» 14 (п. 71), Заява № 31898/06).
Розглянувши питання доцільності строку тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.
Так, суд відзначає, що на даний час існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, шляхом їх переконання ,залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань та узгодження своїх показань з показами вказаних осіб, оскільки з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.
Також, суд дійшов висновку, що на даний час існує ризик і він не зменшився, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк до 10 років та суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на такий строк може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечним ніж переховування та втеча.
При прийнятті рішення щодо продовження строку запобіжного заходу суд приймає до уваги стан здоров"я обвинуваченого ОСОБА_4 , про який зокрема вказано у довідці медичної частини №19, згідно якої у ОСОБА_4 встановлено діагноз:розсіяний енцефаломієліт з незначним порушенням фукнцій правих кінцівок і ходи в стані нестійкої ремісії, однак на думку суду вищевказана підстава на даний час не може слугувати обставиною щодо зміни запобіжного заходу, оскільки як вбачається із наданих медичних документів обвинуваченому ОСОБА_4 надається необхідна медична допомога, та рекомендоване планове спеціалізоване лікування в центрі розсіяного склерозу після закінчення карантину та відсутні відомості щодо неможливості надання медичної допомоги чи не можливості перебування в установі зважаючи на стан здоров`я. Також судом врахована та обставинами що за клопотанням захисника обвинуваченому ОСОБА_4 призначена комісійна судово-медична експертиза щодо визначення стану здоров`я, потребі у отриманні спеціалізованого лікування та можливості утримання під вартою в умовах установи попереднього ув`язнення.
Водночас, застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить позбавлення волі до 10 років, те, що він не одружений, не має на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи а також характеристику з місця попереднього увязнення.
За таких обставин, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з урахуванням стадії кримінального провадження, зокрема того, що розгляд кримінального провадження триває, зокрема призначена комісійна судово-медична експертиза, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим враховуючи передбачені ч.4 ст. 182 КПК України обставини,зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,внаслідок якого загинуло двоє людей, суд приходить до висновку,що за наслідками розгляду вищевказаного клопотання слід не визначати розмір застави.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,
ухвалив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м. Городище, Городищенського району, Черкаської області, громадянину України, який проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 січня 2021 року включно,без визначення розміру застави.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити начальнику Львівського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України у Львівській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.
Ухвала постановлена 03.11.2020
Головуючий суддя ОСОБА_1