Справа № 594/1078/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 09 лютого 2020 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, інваліда 2-ї групи,

за вчинення суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 08 лютого 2020 року біля 22.15 год. ОСОБА_5 перебувала в приміщенні квартири, що розташована в АДРЕСА_2 , де гостювала у ОСОБА_4 , власника вищевказаної квартири. В цей час ОСОБА_5 на полиці тумбочки, що у спальній кімнаті вищевказаної квартири, побачила мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J3», модель «SM-J320FN» у силіконовому чохлі, що належить ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні даної квартири та маючи вільний доступ до мобільного телефону марки ««Samsung» Galaxy J3», модель «SM-J320FN» у силіконовому чохлі, вирішила його викрасти. Надалі, ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_4 , викрала із полиці тумбочки мобільний телефон торгової марки «Samsung» Galaxy J3», модель «SM-J320FN», вартістю 1450,00 грн., із силіконовим чохлом вартістю 70 грн., які належали ОСОБА_4 , та покинула квартиру, завдавши матеріальних збитків ОСОБА_4 на загальну суму 1520,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана у судовому засіданні з приводу суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_5 вину у вчиненому визнала повністю, погодилась з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують її вину. Свої дії оцінює негативно, щиро розкаюється, не заперечує щодо застосування до неї примусових заходів медичного характеру.
У судовому засіданні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом з підстав, викладених в клопотанні.

Законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечує стосовно задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечує стосовно задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що коли в грудні 2019 року приїхав з-за кордону додому, до нього телефонувала ОСОБА_5 та напрошувалась в гості. 08 лютого 2020 року ОСОБА_5 приїхала до нього в гості, в квартиру, де він проживає в АДРЕСА_2 . Він купив продукти та випивку і після того, як вони випили, біля 22 години ОСОБА_5 пішла спати в спальню. Тоді він побачив, що його гаманець не на тому місці, де він його клав, через що розсердився і вигнав ОСОБА_5 , а потім виявив, що немає і телефона, який знаходився на тумбочці біля виходу із спальні. Він багато разів телефонував до ОСОБА_5 , однак вона сказала, що нічого не брала. Наступного дня він звернувся у поліцію.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в лютому цього року її запросили працівники поліції в якості понятої і в її присутності та присутності ще одного понятого в приміщенні Борщівського ВП ОСОБА_5 видала мобільний телефон.

За даними протоколу огляду місця події від 09 лютого 2020 року з таблицями ілюстрацій до нього ( а.с.24-28), при проведенні огляду квартири ОСОБА_4 , розташованої в АДРЕСА_2 , у приміщенні спальні було виявлено та вилучено сліди рук з поверхні дерев`яної тумбочки, де зі слів присутнього під час огляду ОСОБА_4 , він залишив свій мобільний телефон, які було відкопійовано на липку стрічку типу скотч.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 лютого 2020 року з таблицями ілюстрацій до нього (а.с.34-36) потерпілий ОСОБА_4 за місцем проживання у квартирі в АДРЕСА_2 , пояснив та відтворив обставини, які мали місце 08 лютого 2020 року біля 22.15 год. під час вчинення ОСОБА_5 крадіжки його майна.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2020 року з таблицями ілюстрацій до нього (а.с.90-93) ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_9 у квартирі потерпілого ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , пояснила та відтворила обставини, які мали місце 08 лютого 2020 року біля 22.15 год. під час вчинення нею крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно заяви ОСОБА_5 від 09 лютого 2020 року ( а.с.37), протоколу прийняття заяви від 09 лютого 2020 року (а.с.38) та протоколу огляду предмета з таблицями фотоілюстрацій до нього від 09 лютого 2020 року ( а.с.39-40), ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції: мобільний телефон марки «Samsung J3», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер № НОМЕР_2 , із сім

картою Республіки Польща, номером НОМЕР_3 у силіконовому прозорому чохлі, який, як пояснила ОСОБА_5 , вона викрала 08 лютого 2020 року у вечірню пору доби, з

тумбочки, яка знаходилася у спальній кімнаті квартири в

АДРЕСА_2 , та який

належить ОСОБА_4 , у якого вона перебувала у гостях.

За даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 25 лютого 2020 року з таблицями ілюстрацій до нього (а.с.67-69), потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених йому для впізнання мобільних речей мобільних телефонів, упізнав належний йому мобільний телефон, який 08 лютого 2020 року було у нього викрадено з квартири в АДРЕСА_2 .

Згідно висновку експерта від 21 лютого 2020 року № 3/1-195/20 за результатами проведеної судової дактилоскопічної експертизи (а.с.58-66) слід папілярного узору, найбільшими розмірами по осях 23x14 мм, на відрізку липкої стрічки, виявлений та вилучений 09 лютого 2020 року під час огляду місця події, а саме приміщення квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , придатний для ідентифікації по ньому особи. Слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 23x14 мм, на

відрізку липкої стрічки, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ОСОБА_5 .

Вартість викраденого майна, належного потерпілому ОСОБА_4 підтверджується висновком експерта від 18 лютого 2020 року №6.1-151/20 (а.с.44-54), згідно якого при проведенні судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Samsung» Galaxy J3 модель «SM-J320FN», станом на 08 лютого 2020 року, могла становити 1450,00 грн. Ринкова вартість чохла силіконового, станом на 08 лютого 2020 року, могла становити 70,00 грн.

Таким чином, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За даними довідки КНП ТРР «Теребовлянська ЦРЛ» від 25 лютого 2020 року №114 (а.с.83) ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно довідки МСЕК серія МСЕ №033065 від 17 жовтня 2001 року (а.с.87) ОСОБА_5 встановлено ІІ гу групу інвалідності з дитинства, довічно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня ТОР» №91 від 27 лютого 2020 року (а.с.96-97) ОСОБА_5 в момент скоєння суспільно-небезпечного діяння страждала на легку розумову відсталість, виражений синдром емоційно-вольової нестійкості, внаслідок психічного розладу вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість, виражений синдром емоційно-вольової нестійкості, вона не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

На підставі п.2) ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд може застосувати примусовий захід медичного характеру, зокрема, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Частина третя ст.94 КК України передбачає, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а тому підлягає кримінальній відповідальності за скоєне, однак зазначене кримінальне правопорушення вчинене нею у стані неосудності, тому суд вважає за необхідне застосувати до неї примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, з метою запобігання вчинення нею нових суспільно небезпечних діянь.

При цьому суд враховує характер захворювання ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого нею діяння, ступінь небезпечності психічно хворої для себе або інших осіб, а також те, що згідно висновку судово - психіатричної експертизи ОСОБА_5 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуюсь ст.ст. 92, 93, ч.ч. 1, 3 ст.94 КК України, ст.ст.392, 395, 503,506,507,512,513, 516 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung» J3», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер № НОМЕР_2 , із сім картою Республіки Польща, номером НОМЕР_3 у силіконовому чорному чохлі, які повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий