Провадження 11-кп/824/1482/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 23.01.2020 року включно.

Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не припинили свого існування.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що кримінальне провадження у місцевому суді знаходиться на розгляді більше трьох з половиною років протягом якого він перебуває під вартою. Вказав на надмірну тяганину яка допускається місцевим судом у ході судового провадження у даному кримінальному провадженні. На думку апелянта суд безпідставно продовжив строк дії запобіжного заходу залишивши поза увагою відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час доби.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги обвинуваченим порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 25.11.2019 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 23.01.2020 року. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2019 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції. Окрім того, відповідно до повідомлення ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_7 10.01.2020 року звільнено із-під варти.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. проте, проте існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КУпАП, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог ОСОБА_7 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийнять рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4