Справа № 405/2604/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002211 від 01.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку обвинуваченому ОСОБА_3 під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування зазначив, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, існує необхідність у продовженні строку тримання останнього під вартою. Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є п.5 ч.2 ст.183 КПК України, в якому вказано, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, вчинення умисного, корисливого злочину та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений не працює, отже офіційного та постійного джерела доходу не має, раніше судимий, даний злочин скоїв в період іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення інших злочині.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки на думку захисника, прокурором не наведені обґрунтовані підстави продовження тримання обвинуваченого під вартою. Посилається на рішення ЄСПЛ "Манчіні проти Італії", що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просив не продовжувати дію запобіжного заходу тримання під вартою, а змінити на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд відзначає наступне.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від17.05.2020 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.07.2020.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 залишено задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020, якою стосовно ОСОБА_3 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без зміни.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також наявність судимостей.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинений останнім в період іспитового строку, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, без місця реєстрації, судимий за аналогічний злочин проти власності.
Станом на час розгляду питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судовий розгляд у вищевказаному кримінальному провадженні розпочався, однак не допитаний потерпілий, обвинувачений, свідки, не досліджені матеріали кримінального провадження.

Також суд вважає, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного загрози - повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).
Наразі матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 13.09.2020, включно.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання, вручити прокурору та обвинуваченому.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_6