Справа № 302/941/18
У Х В А Л А

22.10.2020 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_3 , інспектор СД (дізнавач) Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову інспектора СД (дізнавача) ОСОБА_4 від 20.10.2020 про закриття кримінального провадження № ЄРДР 0000504 від 25.10.2016 з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2020 подано зазначену скаргу до суду з таким обґрунтуванням вимог. Заявник не згодний із закриттям кримінального провадження і вважає постанову неправомірною і передчасною, бо слідчим проявлено бездіяльність, упередженість, не викладено оцінки доказів, не наведено послідовність прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результати проведеного розслідування і неможливість вручення підозри.

Заявник скаргу підтримав і додаткового пояснив, що його інтерес у кримінальному провадженні полягає в тому, що його колишня дружина ОСОБА_5 отримала, на його думку неправомірно, земельну ділянку на території колишнього Колочавського заводу техногологічного обладнання (КзТО), де ними під час спільного подружнього життя споруджено магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якого він не має доступу, не зважаючи на рішення судів про поділ цього спільного майна подружжя.

Дізнавач вважає скаргу необґрунтованою і просить узяти до уваги, матеріали кримінального провадження, за якими він під час розслідування не встановив ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 197-1 ч.1 КК України.

Оцінивши зміст скарги, доводи заявника і слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із рішенням посадової особи органу дізнання зазначене кримінальне провадження у відповідності до постанови від 20.10.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з встановленням відсутності складу зазначеного кримінального правопорушення. Як видно із змісту мотивувальної частини постанови і матеріалів кримінального провадження досудового розслідування дізнавачем розслідувались відомості, внесені до ЄРДР за матеріалами Хустської місцевої прокуратури, які подані в Міжгірське відділення поліції 25.10.2016 за такими відомостями, що в період 2003-2009 років мешканці села Колочава Міжгірського району Закарпатської області самовільно зайняли земельні ділянки Колочавського заводу технологічного обладнання. Натомість ОСОБА_3 подав відповідне письмове звернення до Хустської місцевої прокуратури про зазначені обставини.

Дізнавачем встановлено таке.

Згідно з рішенням Колочавської сільської ради № 27 від 12.07.1995 ДП КЗТО надано в постійне користування земельну ділянку площею 8,31 га, в АДРЕСА_1 , для обслуговування господарських будівель. Це підтверджено державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 000941 від 17.08.1995. Згідно з наказом Фонду державного майна України № 326 від 02.03.2012 цілісний майновий комплекс ДП "КЗТО" включено до об`єктів державної власності.

Згідно рішення Колочавської сільської ради від 27.06.2001 було вилучено частину зазначеної земельної ділянки від ДП «КЗТО» площею 4,2 га на підставі листа-згоди на таке вилучення, виданого директором цього підприємства ОСОБА_6 від 10.05.2001 і цю земельну ділянку передано у розпорядження Колочавської сільської ради.

Згідно рішення Колочавської сільської ради від 05.06.2009 № 11 було вилучено частину земельної ділянки від ДП «КЗТО», яка зазначено в державному акті серія ІІ-ЗК № 000941 від 17.08.1995, площею 0,5427 га на підставі листа-згоди на таке вилучення, виданого директором цього підприємства ОСОБА_6 від 02.07.2008 вих. № 15 і цю земельну ділянку передано в розпорядження Колочавської сільської ради.

В подальшому Колочавська сільська рада розпорядилась передати частину колишньої земельної ділянки, що обслуговувала ДП «КЗТО» і була вилучена із земель державної власності та передана до земель комунальної власності на підставі вищезазначених рішень і документів, у приватну власність безоплатно для будівництва та обслуговування житлових будинків площами до 0,07 га мешканцям села Колочава ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - на підставі рішень Колочавської сільської ради від 05.06.2009 №№ 9,12,13,43.

Згідно з рішеннями Колочавської сільської ради від 11.09.2009 №№ 10,11,13,14 задоволено протести прокурора Міжгірського району від 07.09.2009 і скасовано рішення Колочавської сільської ради від 05.06.2009 про передачу у власність земельних ділянок мешканцям села Колочава громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 .

Згідно з рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.04.2013 (справа №907/161/13-г) задоволено позов прокурора Міжгірського району в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна по Закарпатській області та визнано недійсним і скасовано рішення Колочавської сільської ради від 27.06.2001, № 11 від 05.06.2009 про вилучення земельних ділянок від ДП «КЗТО» (зазначені вище). Це рішення суду набрало законної сили.

Згідно з ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.07.2013 (справа № 302/751/13-к (суддя ОСОБА_14 ) звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої статтею 367 ч.2 КК України, внаслідок акту амністії і закрито кримінальне провадження № ЄРДР 0000001. Ця ухвала набрала законної сили. За змістом мотивувальної частини ухвали ОСОБА_15 вчинив зазначене кримінальне правопорушення за обставинами недбалого ставлення до службових обов`язків, що призвело до неправомірного відчуження частини земельної ділянки, яка була надана державному підприємству «Колочавське ЗТО» в постійне користування відповідно до державного акту серія ІІ-ЗК № 000941 від 17.08.1995, а саме площі 4,7427 га, яка була вилучена з порушенням вимог земельного законодавства і передана у власність та розпорядження Колочавської сільської ради до земель запасу, чим було завдано шкоди державним інтересам на загальну суму 2891149,92 грн у вигляді вартості вилученої земельної ділянки. В цій же ухвалі зазначено, що цивільного позову в справі не має.

Згідно з рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.11.2016 (справа № 300/452/15-ц) задоволено позов ОСОБА_3 і визнано недійсним та скасовано державний акт серія ІІІ-ЗК № 003825 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0156 га для обслуговування житлового будинку, який виданий ОСОБА_8 на підставі рішення Колочавської сільської ради від 22.05.2003.

Згідно з рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 19.03.2018 (справа № 300/366/17) скасовано державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_8 кадастровий номер :03:003:0025 площею 0,011 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 . Це рішення набрало законної сили.

Дізнавачем також під час досудового розслідування встановлено, що громадяни ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_8 , ОСОБА_8 в урочищі «Біля КЗТО» в селі Колочава Міжгірського району одержали земельні ділянки у приватну власність площами по 0,07 га для будівництва та обслуговування житлових будинків на підставі рішень Колочавської сільської ради, прийнятих на сесії сільської ради у 2009 році і виготовили технічну документацію з присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів.

Дізнавачем також призначено в кримінальному провадженні судову експертизу з питань землеустрою та землекористування. Згідно з висновком експерта Львівського НДІСЕ Волинське відділення № 8856-8867 від 13.03.2020 технічні документації землеустрою із надання земельних ділянок зазначеним громадянам на час їх складання ( встановлення і відновлення меж земельних ділянок та присвоєння (реєстрації ) кадастрових номерів відповідали нормативно-правовим актам із землеустрою та землекористування.

Стаття 197-1 ч.1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Отже, дізнавач дійшов правильного висновку про те, що вищезазначені громадяни не вчиняли дій по самовільному захопленні земельних ділянок. Адже ці громадяни одержували ділянки на підставі рішень органу місцевого самоврядування, виготовлених технічних документацій і проектів землеустрою та відведення земельних ділянок у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, тобто ці громадяни були добросовісними набувачами земельних ділянок. Скасування рішень Колочавської сільської ради на підставі судових рішень та рішень Колочавської сільської ради не є ознакою самовільного зайняття земельних ділянок.

Доводи заявника про те, що станом на час винесення дізнавачем оскаржуваної заявником постанови земельні ділянки знаходяться в неправомірно фактичному володінні і користуванні зазначених громадян, і що на цих земельних ділянках споруджено житлові будинки, не може слугувати підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за статтею 197-1 ч.1 КК України з огляду на вище викладене. Натомість не вжиття заходів уповноваженими органами (прокурором , органом , що відає питаннями державного майна) може бути предметом окремого розслідування кримінального провадження у встановленому законом порядку.

З огляду на вище встановлене і зазначені обґрунтування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати положення статті 307 ч.2 п.4 КПК України, тобто відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 371.372,376, 303,306,307,309 КПК України ,слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала в повному обсязі складена 26.10.2020

Слідчий суддя:ОСОБА_1