Ухвала
Іменем України
10 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 201/10862/13-к
провадження № 51-8582ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня

2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року,
встановив:

У касаційній скарзі засуджений висловлює вимогу про перегляд у касаційному порядку згаданих судових рішень, а також до скарги долучає клопотання про поновлення строку їх касаційного оскарження.
Засуджений ОСОБА_4 вже неодноразово звертався до касаційного суду зі скаргами на вказані судові рішення, однак ухваламиВерховного Суду

від 24 вересня 2018 року та від 21 жовтня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотань засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження, а касаційні скарги повернуто особі, яка її подала, на підставі

п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.

Перевіривши дотримання порядку та строку касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Засуджений звернувся з касаційною скаргою після закінчення передбаченого законом строку на касаційне оскарження. Висловлюючи у клопотанні прохання про поновлення цього строку, ОСОБА_4 вказав на те, що страждає на психічну хворобу, у період строку на касаційне оскарження перебував у лікарні, що завадило йому реалізувати своє право на захист. До свого клопотання засуджений долучив довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, витяги із акта огляду медико-соціальною експертною комісією, листок запису заключних (уточнених) діагнозів. Однак жодних документів на підтвердження перебування в лікарні засуджений не надав.
За таких обставин підстави для поновлення строку касаційного оскарження відсутні.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження вироку Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 20 травня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року.

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3