Справа № 305/1195/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/510/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явлених йому обвинуваченнях за ч.2 ст. 307 КК України, ч.2 ст. 310 КК України і виправдано та закрито кримінальне провадження №0000236 від 17 березня 2015 року, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпаністю можливостей їх отримання.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Як зазначено у вироку суду, в ході судового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , на початку березня 2015 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на власній присадибній земельній ділянці, діючи з прямим умислом, незаконно посіяв шляхом внесення у відкритий грунт насіння рослини коноплі, які у період до 20 травня 2015 року незаконно вирощував, шляхом прополювання та розпушування грунту, загальною кількістю 1 307 рослин конопель, коли того ж дня під час проведення обшуку працівниками міліції у вказаному дворогосподарстві зазначені рослини були виявлені та вилучені.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 18/303 від 08 червня 2015 року, вилучені рослини містять тетрагідроканабінол, є рослинами роду коноплі і віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини обіг, яких допускається для промислових цілей.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , діючи умисно, у невстановлений слідством час, придбав та близько до 14 год. 16 березня 2015 року, незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, схожу на канабіс, загальною масою 5,0069 г, яку близько 14 год. 42 хв., того ж дня у приміщенні за місцем свого проживання з корисливих мотивів, незаконно продав вигаданій особі громадянину ОСОБА_9 за ціною 400 грн.

Відповідно до висновку експерта № 18/176 від 26 березня 2015 року, вказана речовина рослинного походження має анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, у невстановлений досудовим слідством час, незаконно придбав та до 23 год. 24 хв. 19 травня 2015 року, незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , суху подрібнену речовину, рослинного походження, зеленого кольору схожу на канабіс, загальною масою 4,3824 г, яку того ж дня біля 23 год. 25 хв., повторно, з корисливих мотивів незаконно продав громадянину під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 за ціною 400 грн.

Відповідно до висновку експерта № 18/316 від 09 червня 2015 року зазначена суха речовина рослинного походження має анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, які містять тетрагідноканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

В апеляційній скарзі прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 покликається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд при прийнятті рішення про невинуватість ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України вимог закону не дотримався, формулювання інкримінованого йому обвинувачення виклав не у повному обсязі, а докази, які були досліджені у ході судового розгляду та могли істотно вплинути на його висновки, до уваги не взяв.
Наголошує, що в порушення норм закону, в мотивувальній частині рішення судом викладено лише 3 епізоди із 4 інкримінованих кримінальних правопорушень. При цьому, суд, в оскаржуваному вироку взагалі не навів формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання та зберігання за місцем проживання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів загальною вагою 214,4221 г.
Вважає, що дослідженими у судовому засіданні показаннями свідків, письмовими та речовими доказами, вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведено.
Звертає увагу на те, що відсутність будь-якої провокації з боку працівників правоохоронних органів та свідка ОСОБА_10 спростовується дослідженими судом письмовими доказами вини ОСОБА_7 , аудіо та відеоматеріалами.
Акцентує, що як підставу для виправдання суд визначив п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки положеннями ст. 373 КПК України, визначено виключний перелік випадків постановлення виправдувального вироку.
Просить скасувати вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 та ухвалити обвинувальний вирок, яким визнати останнього винуватим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст. 307 КК України - у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст. 310 КК України - у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання період тримання його під вартою з 20 травня 2015 року по 19 березня 2017 року, із застосуванням правил ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838- VIII від 26 листопада 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішити питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
При розгляді апеляційної скарги дослідити матеріали кримінального провадження, а саме письмові докази у кримінальному провадженні (том № 1 а.с. 1 - 247; том № 2 а.с. 1 - 222, том № 3 а.с. 85-87, 186-191), допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також дослідити звукозапис судового засідання за 25 вересня 2015 року.
На апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення, в якому зазначає, що вирок Рахівського районного суду Закарпатської області вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим та просить залишити такий без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Наведене узгоджується з положеннями п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».
Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для аргументації висновків суду щодо спростування винуватості особи.

Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна починатися з викладу обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним. Без цього не може бути зрозумілим подальший зміст, який являє собою критичну оцінку судом як самого обвинувачення, так і покладених в його основу доказів.

Проте, вищезазначених вимог закону місцевим судом дотримано не було, оскільки, як вбачається із вироку суду, в мотивувальній частині такого, зазначено формулювання обставин, встановлених судом, що характерно для обвинувального вироку, а не формулювання обвинувачення, яке було пред`явлене органом досудового розслідування, як того вимагає конструкція виправдувального вироку, який постановлений у даному випадку.

Окрім цього, в мотивувальній частині вироку зазначено лише три епізоди, обставини вчинення яких описані у вироку із чотирьох інкримінованих, а саме не наведено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України згідно обвинувального акта від 22 квітня 2016 року, за фактом незаконного придбання та зберігання за місцем проживання ОСОБА_7 з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, загальною вагою 214,4221 г.

Отже, на думку колегії суддів, вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку відносно ОСОБА_7 .

Згідно із п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ч.1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які не можуть бути усунуті в суді апеляційної інстанції, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відтак, колегія суддів не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
При новому судовому розгляді, суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, дослідити доводи апеляційної скарги прокурора і постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4