Справа № 452/3434/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/623/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів по 18 липня 2020 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що судове провадження по справі не завершено, ризики, які були підставою для продовження запобіжного заходу, не зникли. Відтак є підстави вважати, що ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, санкція якого визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього наголосив, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеному ризику.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що

йому не було вручено для ознайомлення та написання заперечень клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою, порушивши при цьому право на захист та ряд норм кримінально-процесуального закону, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норми Закону України «Про інформацію».

Вважає, рішення суду незаконним та неправомірним у зв`язку з істотним порушенням норм законодавства.

Просить скасувати ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного браслета.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, виходячи з наведеного, ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду таких справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, суддею під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що зазначений ним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не зменшився, а відтак, обґрунтованими є висновки суду про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для його запобігання є недостатнім.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, на думку апеляційного суду, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого, з врахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись т..ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2020 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів по 18 липня 2020 року включно без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4