Справа № 214/1537/18
1-кп/214/348/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м.Кривому Розі кримінальне провадження № 0001012 від 13.10.2015 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонцеве Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, раніше судимого:
-03.12.2012 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік;
-21.01.2014 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 297, ст.. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.03.2015 року звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково строком на 10 місяців 5 днів;
-29 липня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі;
який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2015 року, близько 07:00 годин, ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи заздалегідь виниклий спільний злочинний намір, спрямований на досягнення спільного злочинного результату - таємного викрадення чужого майна з метою звернення його на свою користь, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , де ОСОБА_6 , забезпечуючи безпеку дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою оповіщення останніх у разі появи сторонніх осіб, залишився біля двору, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно розподілених злочинних ролей, скориставшись відсутністю потерпілого, а також тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку огорожі проникли у двір вищевказаного домоволодіння, де, знайшовши ключ від вхідних дверей, який знаходився в тумбочці біля будинку, відчинили вхідні двері будинку, та проникли всередину, звідки таємно викрали:

- б/в ноутбук ТМ «Asus E1-517G32344G75 Mnks», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103 від 11.11.2015 року вартістю 1 500 гривень.

- б/в планшет ТМ «Леново А7-50», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103, від 11.11.2015 року вартістю 2341 гривень 00 копійок;

- б/в wi-fi роутер ТМ «Huawei EC 5805», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103, від 11.11.2015 року вартістю 1081 гривень 00 копійок;

- б/в Фотокамера ТМ «Canon IXUS», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103, від 11.11.2015 року вартістю 1550 гривень 00 копійок ;

- б/в вироби з металу білого кольору 925 проби (4 каблучки, 4 ланцюжки, 2 браслети), загальною вагою 32 грами, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103 від 11.11.2015 року вартістю 307 гривень 52 копійки;

- б/в годинник наручний чоловічий ТМ «NewDay», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103, від 11.11.2015 року вартістю 162 гривні 00 копійок;

- б/в годинник наручний чоловічий ТМ «Omega», відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 103, від 11.11.2015 року вартістю 4250 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , реалізувавши свій злочинний намір, виконавши всі дії, необхідні для досягнення злочинного результату, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, звернувши його на свою користь. Таким чином ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду, розмір якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №103 від 11.11.2015 року, складає 11191 гривні 52 копійки.

Крім того, повторно, 12.10.2015 року, близько 10:00 годин, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_8 , реалізуючи заздалегідь виниклий спільний злочинний намір, спрямований на досягнення спільного злочинного результату - таємного викрадення чужого майна з метою звернення його на свою користь, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_10 , де ОСОБА_6 , забезпечуючи безпеку дій ОСОБА_8 , почав відволікати потерпілу, а ОСОБА_8 , згідно розподілених злочинних ролей, скориставшись відсутністю свідків, а також контролю з боку потерпілої, через незачинені вхідні двері проник в середину будинку, звідки таємно викрав б/в мобільний телефон «Нокіа 1202», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №104 від 11.11.2015 року становить 201 гривня 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_10 .. Після чого ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_8 , виконавши всі дії, необхідні для досягнення злочинного результату, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, звернувши його на свою користь. Таким чином ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, сума якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 104 від 11.11.2015 року, становить 201 гривня 00 копійки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 12.10.2015 року приблизно о 7 год за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в с.Красіно таємно викрали з будинку у потерпілої ОСОБА_9 майно, після чого, в тому ж селі пішли до іншого будинку, де разом з ОСОБА_8 таємно з будинку викрали мобільний телефон ОСОБА_10 , потім втрьох вони поїхали до м.Кривого Рогу, де викрадене майно продали, гроші поділили. Подробиць вчинення злочину він зараз згадати не може, минуло багато часу. Пам`ятає, що мав слідкувати за обстановкою під час вчинення злочинів. Про скоєне жалкує, більш такого не вчинить. Зараз відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім пояснень обвинуваченого висновки суду про винуватість обвинуваченого ґрунтуються на досліджених письмових матеріалах кримінального провадження:
-за висновком судово психіатричного експерта № 8 від 14.01.2016 року, ОСОБА_6 психічними захворюванням у період інкримінованих правопорушень не страждав , та в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.84-87 том 2);
-за довідкою інформаційного центру (а.с. 29-31 том 2) ОСОБА_6 раніше судимий; за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2016 року ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік 03 місяці, на підставі ухвали Казанківського районного суду від 06.09.2017 року звільнений від відбування покарання по закінченню іспитового строку (а.с. 21-22, 26 том 1), за вироком 21.01.2014 року Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 297, ст.. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.03.2015 року звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково строком на 10 місяців 5 днів (.с. 37-38 том 2); за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі (а.с. 82-85 том 1);
-за постановою слідчого від 11 листопада 2015 року визнано речовим доказом добровільно виданий мобільний телефон марки «Нокіа 1202», який був переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 (а.с. 95 том 2);

-за постановою слідчого від 11 листопада 2015 року визнано речовими доказами чоловічі наручні годинники марки «Omego» та марки «NewDay», які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 88 том 2);

-вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26.03.2018 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними за вчинення епізодів злочину, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , як вчинені в групі осіб (а.с. 153-162 то1).

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України та є осудним (Т. 2 а. с. 74-78, 84-87 ).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 8 від 14.01.2016 року, ОСОБА_6 психічними захворюванням у період інкримінованих правопорушень не страждав, та в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 2 а.с. 74-78, 84-87), раніше судимого (Т.2 а.с. 29-31 ), мав невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.01.2014 та на цей час відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 29.07.2019.
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року та із застосуванням ст.. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.01.2014 року.
На час постановлення вироку закінчився строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд не находиться підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній перебуває в місцях позбавлення волі, де відбуває покарання. Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва, тобто з 02.02.20219 року (Т 1 ас 54).
Цивільний позов по справі не заявлено.

Потерпілим роз`яснити право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання за ст.. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст..70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2019 року та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироікв, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.01.2014 року та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Строк покарання рахувати з часу відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва 02.02.2019.
Речові докази:
-мобільний телефон марки «Нокіа 1202», який був переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити в розпорядженні потерпілої (а.с. 95 том 2);

-чоловічі наручні годинники марки «Omego» та марки «NewDay», які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити в розпорядження останньої (а.с. 88 том 2);

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право на звернення до Президента України з проханням про помилуванням, право на ознайомлення с Журналом судового засідання та подачі зауважень на нього та право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1