Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

засудженого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення.

Мотивував своє рішення суд тим, що засуджений ОСОБА_4 на даний час не довів свого виправлення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його поведінки такою, що свідчить про перевиховання останнього.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 зазначив, що не згідний з ухвалою суду, якою відмовлено йому у задоволенні клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання, міркування прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог, дослідивши матеріали судової справи та виділені матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_4 засуджений 22.03.2018 р. Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

24.10.2019 р. ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 06.02.2018 р. по 24.04.2018 р. на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Початок строку відбуття покарання 06.02.2018 р., а закінчення - 18.11.2020 р.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Катеринівська виправна колонія №46», куди прибув 26.05.2018 р.

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.

Тобто формальна дата настання умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 згідно ст.81 КК України 18 листопада 2019 року.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Катеринівська виправна колонія №46», вбачається, що ОСОБА_4 під час перебування в ДУ «Чотківська установа виконання покарань №26», не допускав порушень встановлених правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, заходи заохочення та стягнення до нього не застосовувались.

Після прибуття до ДУ «Катеринівська випрана колонія №46» та перебування в дільниці карантину, діагностики і розподілу, був направлений до дільниці ресоціалізації у відділення СПС №6. На виробництві установи працевлаштований різноробочим в деревообробному цеху №2.

Під час перебування в ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заходи заохочення та стягнення не застосовувались.

26.12.2018 р. ОСОБА_4 вибув до спеціалізованої протитуберкульозної лікарні при ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», де допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання, за що отримав дисциплінарне стягнення у виді догани. На даний час стягнення погашене.

ОСОБА_4 дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на заходи профілактичного та виховного впливу реагує не в повному обсязі, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.

Водночас, згідно умов ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_4 , протягом часу відбування покарання у виправних установах, він тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення локалізації, за що до нього було застосовано стягнення у виді догани, та двічі стягнення у виді суворої догани. При цьому, стягнення у виді суворих доган, накладені на Лесика 10.03.2020 р. та 10.07.2020 р., на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Тому, факт неодноразового притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, на думку колегії суддів, не може свідчити про безумовне виправлення засудженого.

Крім того, комісією ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» було одноголосно визнано ОСОБА_4 таким, що не заслуговує на умовно-дострокове звільнення та відмовлено у внесенні відповідного подання, що стверджується опитувальним листом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що лише наявність у засудженого хвороби, з врахуванням встановлених обставин справи, не може розглядатись як безумовна підстава для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів, врахувавши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі обставини даного судового провадження, приходить до переконання про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.81 КК України, та, відповідно, задоволення апеляційних вимог засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.

Ця ухвала не може бути оскаржена в касаційному порядку.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3