Справа № 755/5866/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" серпня 2020 р. . м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001614 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, розлученого, маючого малолітню дитину, 2008 року народження, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.09.2013 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-21.11.2013 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 31.12.2015 року на підставі ЗУ «Про амністію» по відбуттю строку покарання;
- 03.06.2019 року вироком Дніпровського районого суду м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень;
-30.04.2020 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, покарання у вигляді штрафу за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 30.06.2019 виконується самостійно,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин за наступних обставинах.
27.02.2020 року, о 09 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , маючи на меті умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме дзеркальних елементів зовнішніх дзеркал автомобілів, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, прийшов на територію неохоронюваного паркінгу, що знаходиться біля приміщення Моторного (транспортного) страхового бюро України за адресою м.Київ, Русанівський бульвар, 8, де помітив автомобіль «Acura MDX», д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

В подальшому, впевнившись, що його дії є таємними для власниці автомобіля та сторонніх осіб, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, а саме щипці, руками почергово демонтував дзеркальні елементи правого та лівого зовнішніх дзеркал автомобіля «Acura MDX», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , вартістю 2000 гривень 00 копійок за штуку, після чого заховав їх до кишені власної куртки, тим самим вчинивши його таємне викрадення. Після чого ОСОБА_3 з місця злочину зник, а викрад.еним розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 4000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно 27.02.2020 року о 09-50 годині, він перебував за адресою м.Київ, Русанівський бульвар, 8, де помітив автомобіль «Acura MDX», д.н.з НОМЕР_1 , використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, а саме щипці, руками почергово демонтував дзеркальні елементи правого та лівого зовнішніх дзеркал автомобіля, після чого заховав їх до кишені власної куртки, та з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На час вчинення злочину він мав скрутне матеріальне становище, тому і вчинив крадіжку. Викрадені дзеркала продав на ринку. До затримання він проживав з матір`ю, утримував дитину, неофіційно працював ремонтником.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, має на утриманні малолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що даний злочин вчинено ОСОБА_3 до ухвалення відносно нього вироку Дарницького районного суду м.Києва від 30.04.2020 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч.3 ст.72 основне покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень, призначене вироком Дніпровського районого суду м.Києва від 03.06.2019 року, складанню з іншими видами покарання не підлягає і виконується самостійно.
Судові витрати та цивільний позов по справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 30.04.2020 року, більш суворим призначеним даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ч.3 ст.72 основне покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень, призначене вироком Дніпровського районого суду м.Києва від 03.06.2019 року, виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 10.03.2020 року.
Матеріали кримінального провадження №0001614 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/5866/20.
Речові докази:
-куртка чоловіча, синього кольору, що належить обвинуваченому ОСОБА_3 та знаходиться у нього на зберіганні, - залишити йому;
-DVD-R ТМ VIDEX без серійного номеру з написом «відео 27.02.20», що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001614, - залишити в матеріалах провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити для вручення обвинуваченому начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1