У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/1422/20

31 серпня 2020 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №0000193 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст Закарпатської області та жительки АДРЕСА_1 , яка тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, яка має на утриманні 4 дітей, раніше судимої: 26.09.2019 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільненої відвідбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.
Прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, посилаючись на те що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. А саме у тому, що 14.03.2020 близько 12 год. 00 хв. перебуваючи на території місцевого ринку ПСК «Ринок», що за адресою: м.Надвіра, вул.Майдан Шевченка, Івано-Франківської області, підійшла до ОСОБА_6 , яка стояла за прилавком одного з кіосків, і діючи повторно, умисно, таємно викрала із жіночої сумки, що знаходилась на плечі останньої, гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 615 грн., чим заподіяла ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму. Утримуюючи при собі викрадений гаманець із грошима, ОСОБА_3 пройшла приблизно 5 метрів від місця події у напрямку виходу із ринку. В цей час потерпіла ОСОБА_7 побачила відсутність гаманця, почала розшукувати його і побачила ОСОБА_3 що тримала його. Зрозумівши, що вона заволоділа її майном, попрямувала за останньою.

Усвідомлюючи, що вона помічена потерпілою, ОСОБА_3 почала тікати з викраденим. Однак, потерпіла ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій штовхнула ОСОБА_3 . Остання, передбачаючи можливість застосування щодо неї сили та неминучості фактичного затримання на місці, кинула викрадений гаманець із грошима на землю.

Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 14.03.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2020; постановою про визнання речових доказів від 15.03.2020; протоколами впізнання особи за фотознімками; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_3 від 30.03.2020, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 є наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які прокурор обгрунтовує тим, що: у обвинуваченої відсутні стійкі соціальні зв`язки, місце праці, постійне місце проживання, вона систематично вчиняє злочини проти власності, переїжджаючи при цьому з міста у місто, вчиненням злочину в період іспитового строку та тяжкістю покарання, яке може бути їй призначене у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину. Крім цього, обвинувачена вже ухилялася від органів досудового розслідування, через що була оголошена у розшук. Також прокурор зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити. Зазначив, що під час досудового розслідування обвинувачена перебувала у розшуку, оскільки вона не виконувала процесуальних обовязків та не з`являлася за викликом до слідчого і тільки після оголошення у розшук та проведення негласних слідчих розшукових дій місце її перебування було встановлено. Зазначив, що свідки та потерпілі не висловлювали побоювань щодо впливу на них з боку обвинуваченої. Що стосується стану здоров`я обвинуваченої, то вона до вчинення злочину не проходила стаціонарне лікування, хоча діагноз їй було встановлено ще у липні 2019 року, а тому вважає, що ця обставина не є суттєвою при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки на її утриманні знаходяться четверо дітей, які потребують догляду. Крім того вказала, що за станом свого здоров"я вона потребує лікування, що не може бути належним чином проведено в умовах його ізоляції.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід, що не пов"язаний з триманням під вартою. Також зазначив, що обвинувачена потребує лікування, про що долучив довідку щодо діагнозу обвинуваченої та перебування її на амбулаторному лікуванні, протокол обстеження обвинуваченої та направлення на госпіталізацію. Захисник пояснив, що розшук під час досудового розслідування був формальним, а на справді обвинувачена від органів досудового розслідування не переховувалася, оскільки перебуває на обліку в органі пробації приходила відмічатися. У випадку, якщо суд дійде висновку, що обвинуваченій слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою просив зменшити розмір застави з урахуванням майнового стану обвинуваченої.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
04.07.2020 слідчим суддею Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_10 . ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 31.08.2020 включно. Визначено заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65910 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) гривень.
Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, який є тяжким злочином, наявність ризиків переховування обвинуваченої від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, враховуючи, що вона може вчинити інший злочин, вважає за необхідне продовжити їй тримання під вартою на строк на 60 днів.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Однак, сторона обвинувачення обґрунтовує наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У ході розгляду клопотання сторони не оспорювали обгрунтованість підозри.

Що стосується доведеності заявлених ризиків суд зазначає таке. Відомості про вчинення злочину внесено до ЄРДР 14.03.2020. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій обрали у липні 2020. За цей період обвинувачена не чинила тиску на потерпілу чи свідків. Зазначені особи також не висловлювали побоювань щодо можливого тиску на них з боку обвинуваченої. Тому, суд вважає, що не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачена перебуваючи на волі не здійснювала вплив на потерпілу та свідків, крім цього обвинувачена зазначила у засіданні, що вину визнає.

У судовому засіданні прокурор довів, що обвинувачену у ході досудового розслідування було обгрунтовано оголошено в розшук і доставлено до суду для обраня запобіжного заходу 04.07.2020 на виконання ухвали слідчого судді про затримання з метою приводу. Доводи сторони захисту, що обвинувачена просто не була повідомлена про необхідність участі у проведенні слідчих дій суд відхиляє, оскільки у судовому засіданні було доведено, що сторона обвинувачення вжила всіх заходів для здійснення такого повідомлення. Те, що обвинувачена регулярно приходила до працівника органу пробації для реєстрації і її місце перебування було відоме стороні обвинувачення не мають документального підтвердження. Захисник не звертався до органу пробації з запитом для отримання такої інформації. Враховуючи це, суд доходить висновку, що ризик, передбачени п.1 ч.1 ст.177 КПК України є доведеним.

Враховуючи особу обвинуваченої, її репутацію, а саме те, що вона раніше судима і вчинила новий умисний злочин в період іспитового строку, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що стан здоров`я обвинуваченої виключає її тримання під вартою, оскільки як слушно зазначив у ході розгляду клопотання прокурор до вчинення злочину обвинувачена не проходила стаціонарного лікування, незважаючи на видане їй направлення на госпіталізацію, крім цього стороною захисту долучено до матеріалів клопотання документ відповідно до якого вказано, що обвинувачена пройшла медичне обстеження, перебуваючи в установі попереднього ув`язнення та отримує амбулаторне лікування. Відомостей щодо неможливості надання медичної допомоги обвинуваченій в умовах тримання під вартою суду не надано.
Положеннями ч.1 та ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеними та забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є виправданим.
Крім того, керуючись вимогами ст. 182, 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, при обранні відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу слід визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, зокрема прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду, носити електронний засіб контролю.
З врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 194, 314КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 29.10.2020 включно.
Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок три тисячі де"ятсот сорок) гривень, яка може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У випадку внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:
прибувати до суду на першу вимогу;
не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигладі застави. У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали вручити обвинуваченій негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1