Справа № 462/7323/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/831/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

04 серпня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , в м. Львові, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2020 року,

встановив:

вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04.10.2018.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін, до часу набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2020 року викладена російською мовою.

Положеннями ч.2 ст. 396 КПК України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Зі змісту положень ч.1 ст. 29, ч.1 ст. 396 КПК України, ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Враховуючи, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 викладена не українською мовою, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити її на відповідність вимогам ст. 396 КПК України.

За положеннями ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2020 року слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

постановив:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 19 червня 2020 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, але не більше п`яти днів з дня отримання її копій.

Роз`яснити апелянту, що у випадку неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк така буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_4