Справа № 183/6219/16
№ 1-кп/183/130/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001496 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазовидобування» ПАТ «Укргазвидобування», проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

встановив:

18 квітня 2016 р. близько 06 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки ГАЗ66, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Степній зі сторони вул. Квітневої в напрямку вул. Ювілейної м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де в цей час на нерегульованому перехресті рівнозначних із вул. Мотуза доріг, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не надав перевагу в русі моторолеру «Альфа-Мото», без номерного знаку, під керуванням водія ОСОБА_5 , який наближався до вищевказаного перехрестя з правого боку відносно напрямку руху автомобіля ГАЗ66, в наслідок чого відбулося зіткнення автомобіля та моторолера.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, а саме: «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч», що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у виді закритого перелому дна вертлюжної западини з центральним підвивихом голівки стегнової кістки, які під час травматичного процесу призвели до консолідованого (який зрісся) зі зміщенням перелому дна вертлюжної западини з центральним переломо-вивихом голівки лівого стегна, розвитком після травматичного лівостороннього коксоартрозу ІІІ ступеня, комбінованої контрактури, недостатності функцій суглобу ІІ-ІІІ ступеня, порушення функції опори і руху помірного ступеня. Також ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді саден на тильній поверхні 4-5 пальців правої кисті, на правому передпліччі, правому стегні, правому колінному суглобі, правому гомілково-ступеневому суглобі, лівому стегні. Встановлені тілесні ушкодження внаслідок травматичного процесу призвели до стійкої втрати загальної працездатності не менше ніж на 1/3 (не менш 33%) і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнавспочатку визнав частково, потім визнав повністю, позов ОСОБА_5 не визнав.Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 18.04.2016 р. він, керуючи автомобілем та переїжджаючи перехрестя не розрахував відстань до моторолера та бампером автомобіля вдарив моторолер під керуванням ОСОБА_10 . Після зіткнення він зупинився, вийшов до потерпілого, побачивши, що він травмований, повіз його до лікарні. Дорогою розмовляли про подію та завдану шкоду. У лікарні до ОСОБА_11 приїхала його дружина, де вони разом спілкувалися і про допомогу ним у лікуванні ОСОБА_11 19.04.2016 р. у лікарні дружина ОСОБА_11 сказала, що необхідно на лікування 35000 грн. та необхідно відремонтувати пошкоджений мопед. Він передав 35000 грн. та погодився відремонтувати мопед. Через деякий час йому повідомили ОСОБА_12 та його дружина, що грошей мало і вони будуть судитися. Після цієї події він з ОСОБА_13 не спілкувався.Вважає, що у аварії є також і вина ОСОБА_11 і з цих підстав не визнає і цивільного позову. При призначенні покарання просив застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки станом на день набрання чинності цим законом мав неповнолітніх дітей.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 18.04.2016 р. він їхав на мопеді по дорозі не перехресті вулиць, по вул. СадовійВ цьому місці його збив автомобіль ГАЗ66. Він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості то водій автомобіля ОСОБА_14 легковим автомобілем привіз його до лікарні в м. Перещепино, а потім до Новомосковської районної лікарні, де його прооперували, так як у нього був перелом лівої ноги. Оскільки перелом зрісся неправильно, то місяців через три його знову оперували у обласній лікарні. Через два роки після вказаної події він отримав другу групу інвалідності внаслідок отриманої травми під час дорожньо-транспортної пригоди. Вважає винуватим у зіткненні водія автомобіля ОСОБА_15 , тому, що той їхав на великій швидкості і маючи перешкоду з правого боку, повинен був пропустити його на мопеді, так як він мав перевагу під час руху.

Після аварії він спілкувався з ОСОБА_16 і той пообіцяв оплатити лікування та відремонтувати мопед. ОСОБА_14 передав йому 35000 грн., які він витратив на лікування і цю суму він врахував при подачі позову, мопед не ремонтував. З`ясувавши, що лікування буде довгим та дорогим а грошей на лікування ОСОБА_14 більше не давав, він вирішив звернутися з позовом до ОСОБА_15 та до підприємства, якому належить автомобіль.

Позов ОСОБА_5 підтримав, просить позов задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ПАТ «Укргазвидобування» матеріальну шкоду в сумі 73972 грн. 38 коп., моральну шкоду в сумі 200000 грн., та судові витрати в сумі 16645 грн.Після аварії його життя змінилося на гірше, він став інвалідом.Внаслідок аварії він пережив сильний страх, переносив біль та переносить і до цього часу біль і душевні страждання, зараз він вимушений прикладати значних зусиль для організації свого повсякденного життя, що завдає йому сильних страждань та переживання неможливості в подальшому вести звичайний спосіб життя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 18.04.2016 р. їй повідомила сусідка, що її чоловік ОСОБА_5 потрапив в аварію. Вона зателефонувала йому, відповів ОСОБА_14 , та сказав, що він збив чоловіка та везе його до лікарні. Вона зустрічалася з ОСОБА_16 та його начальником, які пообіцяли відшкодувати всі збитки. Коли вона була у лікарні, то з`ясувалося, що у чоловіка перелом і необхідні гроші на лікування. ОСОБА_14 передав їм на лікування 35000 грн. та обіцяв відремонтувати мопед. Поки чоловік перебував у лікарні вони спілкувалися. Але потім зв`язок з ним було втрачено, а лікування чоловіка продовжено.

Життя чоловіка після аварії сильно змінилося, крім того, що він отримав інвалідність, він ще потребує операції по заміні стегна. Чоловік страждає від того, що раніше працював та утримував сім`ю, а тепер вимушений страждати від перенесеної травми.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав, тому, що він керував мопедом, не маючи посвідчення на право керування, мопед у встановленому порядку не зареєстрований. Крім того сам ОСОБА_5 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, їхав швидко, тому також є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачем не обґрунтовано та нічим не підтверджено вимоги ні щодо матеріальної шкоди ні моральної. За обставин справи вина ОСОБА_15 не встановлена, тому не доведено причинний зв`язок з наслідками шкоди для ОСОБА_11 і цивільної відповідальності підприємство нести не повинно.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення судом досліджені в судовому засіданні наступні докази:

- рапорт старшого інспектора-чергового Новомосковського ВП від 18.04.2016 року, відповідно до якого 18.04.2016 року по телефону до чергової частини Новомосковського ВП надійшло повідомлення від чергового лікаря Новомосковської ЦРЛ про те, що 18.04.2016 року ОСОБА_5 , було надано медичну допомогу;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.04.2016зі схемою та фото-таблицею до нього, згідно якогобуло оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Мотуза, 137 м. Перещепине Новомосковського району,виявлено уламки пластику;

- протокол огляду від 18.04.2016 р. з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто мопед марки «Альфа-Мото», синього кольору, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено механічні пошкодження заднього щитка, вм`ятину на багажнику з лівої сторони, вигнуте кермо;

- протокол огляду від 18.04.2016 р. з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто автомобіль марки ГАЗ66, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ДК «Укргазвидобування», виявлено механічні пошкодження лакофарбового покриття на передньому бампері поблизу місця розташування державного номеру;

- висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 09.06.2016 р. №2349-16, відповідно до якого в момент первинного контактування автомобіль ГАЗ66 контактував передньою лівою частиною переднього бампера із задньою лівою боковою частиною моторолера «Альфа-Мото». Кут між повздовжніми осями автомобіля ГАЗ66та моторолера «Альфа-Мото» в момент їх первинного контактування становив 90 градусів;

- висновок експерта № 500/Е від 20.06.2016 року, згідно якого за результатами судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої кульшової ямки з підвивихом голівки лівого стегна, саден на тильній поверхні 4-,5-го пальця правої кисті, правому передпліччі, правому стегні, правому колінному суглобі, правому гомілково-ступеневому суглобі, лівому стегні, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини відбувається за термін більше 21-ї доби. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, ймовірно, при автомобільній травмі, у термін, вказаний потерпілим та у постанові (18.04.2016 р.), що підтверджується ступенем загоєння ран та даними медичних документів;

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2016 року із схемою та фото таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_5 , водія ОСОБА_3 , під час якого була відтворена обстановка та обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.04.2016 року за участю автомобіля ГАЗ66 та моторолера «Альфа-Мото»;

- висновок судової автотехнічної експертизи від 08.08.2016 року № 3686-16, відповідно до якого у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ОСОБА_18 регламентувались вимогами п. 16.12 Правил дорожнього руху України, у відповідності з якими, наближаючись до рівнозначного перехрестя, він повинен був дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ГАЗ66 ОСОБА_3 , виконуючи вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти ДТП. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ОСОБА_18 не відповідали вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, та знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці водій моторолера « ОСОБА_19 , з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що регламентовано вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Вирішити питання про наявність (відсутність) технічної можливості запобігти ДТП та про відповідність (невідповідність) дій водія моторолера « ОСОБА_19 вимогам Правил дорожнього руху України, та причинний зв`язок між його діями та настанням ДТП, не надалось можливим;

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.10.2016 року із схемою до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого була відтворена обстановка та обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.04.2016 року за участю автомобіля ГАЗ66 та моторолера «Альфа-Мото»;

- висновок судової автотехнічноїекспертизи від 25.10.2016 року № 5/10.1-973, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ГАЗ66 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ГАЗ66 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Технічна можливість уникнути зіткнення з моторолером «Альфа-Мото» для водія автомобіля ОСОБА_18 , при заданих вихідних даних, визначалась виконанням вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху, для чого в нього не було перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. В даній дорожній обстановці водій моторолера « ОСОБА_19 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці дії водія моторолера « ОСОБА_19 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. При заданих вихідних даних водій моторолера «Альфа-Мото`Говдій М.В. мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ-66» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою моторолера до місця зіткнення;

- висновок експерта № 225 від 20.11.2018 року, згідно якого за результатами судово-медичної комісійної експертизи у потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому дна вертлюжної западини з центральним підвивихом голівки стегнової кістки, які під час травматичного процесу призвели до консолідованого (який зрісся) зі зміщенням перелому дна вертлюжної западини з центральним переломо-вивихом голівки лівого стегна, розвитком після травматичного лівостороннього коксоартрозу ІІІ ступеня, комбінованої контрактури, недостатності функцій суглобу ІІ-ІІІ ступеня, порушення функції опори і руху помірного ступеня. Також ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді саден на тильній поверхні 4-5 пальців правої кисті, на правому передпліччі, правому стегні, правому колінному суглобі, правому гомілково-ступеневому суглобі, лівому стегні. Встановлені тілесні ушкодження внаслідок травматичного процесу призвели до стійкої втрати загальної працездатності не менше ніж на 1/3 (не менш 33%) і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- довідка Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазовидобування» ПАТ «Укргазвидобування» № 75 від 27.04.2016 року, згідно якої ОСОБА_3 з 28.02.2011 року працює на посаді водія автотранспортних засобів.

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Версію сторони захисту, щодо винуватості ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і суд розцінює таку версію, правом обвинуваченого на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також його намаганням уникнути відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненогозлочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, однакраніше не судимий,працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно,має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає часткове добровільне відшкодування шкоди в сумі 35000 грн., що підтверджується розпискою та показаннями потерпілого.Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, наявності обставин, що пом`якшуютьпокарання, та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого,позицію потерпілого,суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України.При цьому, з огляду на обставини, при яких сталася дорожньо-транспортна пригода, та характеру роботи обвинуваченого, суд вважає, недоцільним позбавляти останнього права керувати транспортними засобами.Суд прийшов до переконання, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, виходячи з клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання в наслідок застосування Закону України «Про амністію у 2016 р.» та згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07.09.2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, в тому числі, передбачених п. «в» зазначеної ст. 1 Закону - які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочиндо набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», на день набрання чинності цим Законом мав неповнолітніх дітей ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Отже, оскільки обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно ОСОБА_3 амністії, судом не встановлено, і останній просив суд застосувати до нього акт амністії, його слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_3 таПублічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» матеріальної шкоди у розмірі 73972 грн. 38 коп., моральної шкоди у розмірі 200000грн., а також витрат за послуги адвоката 16645 грн.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.04.2016 року з вини водія ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_3 , він отримав тілесні ушкодження,тривалий час лікувався стаціонарно і продовжує лікуватися.Також в результаті ДТП було пошкоджено його моторолер. Внаслідок ДТП він пережив сильний фізичний біль, його життя змінилося на гірше, оскільки через отримані травми та їх наслідки він втратив можливість повноцінного життя у звичний для нього спосіб, втратив працездатність, змушений робити додаткові зусилля для відновлення свого здоров`я, продовження свого звичного способу життя. У зв`язку з цим просить відшкодувати завдануматеріальну шкоду, яка полягає у витратах на ремонт моторолера «Альфа-Мото» в сумі 13972 грн. 38 коп., компенсації у зв`язку із втратою працездатності за період з 18.04.2016 року по 18.12.2016 року в сумі 60000 грн.,витратах на правову допомогу в сумі 16645 грн., та моральну шкоду в сумі 200000 грн., яку позивач і просить солідарно стягнути з відповідачів.

В своїх запереченнях на позовПАТ «Укргазвидобування» посилається на те, що потерпілим не надано доказів належності саме йому моторолера «Альфа-Мото», тому і відсутні підстави для відшкодування шкоди на ремонт моторолера саме потерпілому. Також, ОСОБА_5 керував моторолером без наявності у нього посвідчення водія та без державної реєстрації цього транспортного засобу, ДТП сталася через порушення Правил дорожнього руху обома водіями. З огляду на зазначене ПАТ «Укргазвидобування» в задоволенні позову просило відмовити.

Отже, проаналізувавши доводи цивільного позову в частині матеріальної шкоди та наявні матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки ГАЗ66, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить Дочірній компанії «Укргазвидобування». Згідно Статуту ПАТ «Укргазвидобування» (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укргазвидобування» від 13.06.2016 року №38, ПАТ «Укргазвидобування» є правонаступником ДК «Укргазвидобування.

З 28.02.2011 року і на час ДТП ОСОБА_3 працював на посаді водія автотранспортних засобів Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазовидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування». Отже, 18.04.2016 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ГАЗ66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись у м. Перещепине Новомосковського району, згідно подорожнього листа вантажного автомобіля серія 44ААД від 17.04.2016 року, виконував свої трудові обов`язки водія Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазовидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», яке є володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу №2/1-17 від 03.01.2017 року, вартість відновлювального ремонту мотоциклу «Альфа-мото» складає 13972 грн. 38 коп.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно ж до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Отже, право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження чи знищення майна, має власник такого майна чи особа, яка на відповідній правовій підставі має речове право на таке майно (право володіння, користування тощо). В той же час, потерпілий ОСОБА_5 не надав суду жодних документальних підтверджень про належність саме йому моторолера «Альфа-Мото» на праві власності чи іншому речовому праві. За таких обставин в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно висновку № 225 від 20.11.2018 року, виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження призвели до стійкої втрати загальної працездатності не менше ніж на 1/3 (не менш 33%) і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 встановлено ІІ групу інвалідності. Відповідно до Закону України від 25.12.2015 року № 928-VIII«Про Державний бюджет на 2016 рік» встановлено такі розміри мінімальної заробітної плати на 2016 рік:з 1 січня 2016 року - 1378 грн.,з 1 травня 2016 року - 1450 грн.,з 1 грудня 2016 року - 1550 грн.

За таких обставин на користь ОСОБА_5 слід стягнути відшкодування внаслідок втрати працездатності відповідно до розміру мінімальної заробітної плати за період з 18.04.2016 року по 18.12.2016 року пропорційно до ступеню втрати працездатності (33%), що складає 3853 грн. 41 коп .

Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_5 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях за своє здоров`я та життя під час ДТП, перенесеному фізичному болю, моральних переживаннях потерпілого у зв`язку зі спричиненими тяжкими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого лікування, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого, погіршенням стану здоров`я внаслідок перенесених травм.

Суд також враховує характер і тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкодув 90000 грн.

Отже, враховуючи положення ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, саме ПАТ «Укргазвидобування» як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілому майнову та моральну шкоду, оскільки в даному випадку у роботодавця та працівника не виникає солідарного обов`язку з відшкодування шкоди потерпілому такий солідарний обов`язок виникає лише при завданні шкоди спільними діями кількох осіб (ст. 1190 ЦК України). ПАТ «Укргазвидобування» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а є особою, яка в силу вимог закону несе відповідальність як володілець джерела підвищеної небезпеки та за дії свого працівника.

За таких обставин з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_5 слід стягнути майнову шкоду внаслідок втрати працездатності у розмірі 3853 грн. 41 грн. таморальну шкоду у розмірі 90000 грн.Із вказаних вище обставин у позові до ОСОБА_3 слід відмовити.

Також з відповідача ПАТ «Укргазвидобування» на підставі ст.ст. 126, 129 ЦПК України на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 16645 грн. обґрунтованість яких підтверджується договором про надання правової допомоги, укладеним 08.12.2016 року між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 , квитанцією від 08.12.2016 року.При цьому, визначаючи суму витрат на правову допомогу, яку слід стягнути на користь позивача, суд бере до уваги їх співмірність із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1761 грн. 60коп., судових автотехнічних експертиз у розмірі 1408 грн. 48коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк трирокибез позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на один рік.

Покласти на ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнитиЛебідя ОСОБА_21 від відбування призначеного йому покарання.

Цивільний ОСОБА_22 ,Приватного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення солідарно матеріальної та моральної шкоди,задовольнитичастково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (, адреса: м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди внаслідок втрати працездатності у розмірі 3853,41 (три тисячі вісімсот п`ятдесят три) гривні 41 копійка, моральну шкоду у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 16645 (шістнадцять тисяч шістсот сорок путь) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:автомобіль марки ГАЗ66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити за належністю його власнику ПАТ «Укргазвидобування».Моторолер «Альфа-Мото» залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок №2349-16 від 09.06.2016 року), судових автотехнічних експертиз (висновки №3686-16 від 08.08.2016 року, №5/10.1-973 від 25.10.2016 року)у розмірі 3170 (три тисячісто сімдесят) гривень08 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1