Справа № 331/4856/20
Провадження №1-кс/331/240/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ 2 відділу поліції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 05.07.2020 р., за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ 2 відділу поліції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 05.07.2020 р., за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.01.2021, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав, згідно висновку експерта, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого складає 11461,593 г, в перерахунку на висушену речовину, що згідно наказу №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є особливо великим розміром.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту.
19.01.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Враховуючи те, що за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 12 років із конфіскацією майна, у слідства є всі підстави вжити такого заходу забезпечення кримінального процесу як арешт майна.
В рамках досудового розслідування було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності володіє: згідно інформаційної довідки № 240948010, на праві власності, розміром частки «1», об`єктом нерухомого майна, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 ; згідно номеру інформаційної довідки №240947842, на праві приватної, спільної, сумісної власності, розміром частки «1/1» спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір частки «1/1», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір частки «1/1», а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку з вищевикладеним на даному етапі досудового розслідування, виникла необхідність накласти арешт на вищезазначене майно, з метою тимчасового позбавлення підозрюваного ОСОБА_5 права розпоряджатися ним до моменту винесення рішення по даному кримінальному провадженню.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, його захисник надав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, проти задоволення клопотання заперечують в повному обсязі.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000014 від 05.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
19.01.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри за ч. 3 ст. 307 КК України, яка є обґрунтованою та підтверджується матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.
Так, санкція вказаної статті передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 має бути конфісковано в дохід держави.
Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.
Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майна наявна та підтверджена.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 240948010 від 19.01.2021 р., ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 240947842 від 19.01.2021 р., ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/1 частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ 2 відділу поліції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 05.07.2020 р., за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження, а саме на:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 221;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності розміром частки «1/1», реєстраційний номер нерухомого майна 27193922.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1