СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1339/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000145, внесеного 16.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Чкалове, Василівського р-н., Запорізької обл., українеця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому що, він, у невстановлений дізнання час та місці, домовився з невстановленою дізнанням особою про придбання підробленого посвідчення водія на його ім`я. Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме посвідчення водія, надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані та фото з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення.
Після цього, невстановлена дізнанням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений дізнанням час, внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.12.2015, виданого ТСЦ № 2341, на ім`я ОСОБА_3 .
У невстановлений дізнанням час та місці ОСОБА_3 , отримав вищевказане посвідчення. Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом поряду отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення, в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 17-3/1286 від 21.07.2020наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту, аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення з лицьового та зворотнього боків бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою, зі струменевим способом друку.

Крім цього, дізнанням встановлено, що ОСОБА_3 , 16.07.2020, приблизно о 11 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «FORD ESCORD» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Кільцевій дорозі, 12, у м. Києві скоїв ДТП. Після цього, ОСОБА_3 , під час оформлення матеріалів ДТП, на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.12.2015, ніби виданого ТСЦ 2341 МВС в м. Запоріжжя, нібито на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 17-3/1286 від 21.07.2020наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту, аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення з лицьового та зворотнього боків бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою, зі струменевим способом друку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних проступків, зазначивши час, місце, спосіб і мету їх вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно він домовився з незнайомою особою про придбання підробленого посвідчення водія на його ім`я. Після цього він надав свої анкетні дані та фото з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення та через деякий час отримав підроблене посвідчення водія. Крім того, 16.07.2020, приблизно о 11 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «FORD ESCORD» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Кільцевій дорозі, 12, у м. Києві скоїв ДТП. Після цього, під час оформлення матеріалів ДТП, використав підроблене посвідчення водія, пред`явивши працівникам поліції його де й одразу був викритий останніми.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні пособництва у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем та у використанні завідомо підробленого документа, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, офіційно не працюючого, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1, 4 ст. 358 КК України у межах санкцій цих частин ст. 358 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінальних проступків, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу не у максимальних межах, а остаточно призначити покарання з урахуванням положень ст. 70 КК України. На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 653 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1