Справа № 372/3160/20
Провадження 1-кс-1003/20
ухвала
Іменем України

18 вересня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2020 року слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001348 від 17.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, яке обґрунтовує тим, що 18 вересня 2020 року близько 22 години 00 хвилин в місті Обухів Київської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, прийшов до двоповерхового гаражного приміщення, власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи з метою особистого збагачення, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, виліз на балкон другого поверху де за допомогою невстановленого слідством предметом відчинив металопластикові двері другого поверху гаражного приміщення в яке проник, звідки незаконно, взяв до рук електродриль «De Fort DiD -810» та перфоратор «Sturm RH2592P», загальною вартістю близько 2500 гривень 00 копійок., чим саме таємно здійснив крадіжку проте, з причин, що не залежали від його волі, не зміг виконати всі дії щодо розпорядження майном, оскільки був затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинивши при цьому всі дії, які вважав за необхідне.

В результаті протиправних дій, а саме крадіжки, ОСОБА_5 , мав намір завдати майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 2500 гривень 00 копійок.

17 вересня 2020 року о 23 години 41 хвилин за адресою АДРЕСА_1 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, в ході обшуку затриманого було виявлено та вилучено:

-кросівки білого кольору які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщені до спеціального пакету із полімерного матеріалу № 1683718.

Всі вище перелічені речі пред`явлено понятим та вилучено до Обухівського відділу поліції в якості речового доказу.

18.09.2020 виявлені та вилучені речі, постановою слідчого на підставі ч. 2 п. 9 ст. 40, 94, ч. 2 ст. 100, ч. 3 ст. 110, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1. ст. 98 КПК України, речові докази є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.

Предмети та документи, на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України здійсненого 17 вересня 2020 року о 23 години 41 хвилин за адресою АДРЕСА_1 , може бути використаний як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Речі, на які необхідно накласти арешт вважаються тимчасово вилученими, та не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відсутність вказаних вилучених речей, предметів, унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

А тому, під час досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на вилучене майно, для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Метою, накладення арешту на виявлені під час затримання ОСОБА_5 , та вилучені до Обухівського ВП ГУНП в Київській області речі та предмети, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправної дії та набутті кримінально протиправним шляхом.

потерпілого, підозрюваного, контакти інших можливих учасників злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001348 від 17.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кросівки білого кольору які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщені до спеціального пакету із полімерного матеріалу № 1683718.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1