У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року.

Учасники судового провадження.

прокурор ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

заявник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

перекладач ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою його скаргу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги.

Вважає, що висновки слідчого судді про те, що він не надав доказів вчинення злочину, є неправильними. На думку апелянта, у будь-якому разі відомості, які містяться в його заяві про вчинення злочину, мають бути внесені до ЄРДР.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий суддя зазначив, що 01.06.2020 р. ОСОБА_5 надіслав до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, заяву про вчинення посадовими особами прокуратури №3 м. Одеса та слідчим Приморського відділу поліції м. Одеса кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, яке полягає у невиконані ухвал Приморського районного суду м.Одеса від 06.06.2019 р., 11.12.2019 р., 02.04.2019 р., 12.06.2019 р.

Слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 не містить об`єктивних обставин, які можуть вказувати на вчинення посадовими особами прокуратури №3 м. Одеса та слідчим Приморського відділу поліції м. Одеса кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, оскільки матеріали скарги не містять будь-яких відомостей стосовно наявності зазначених у заяві ухвал слідчого судді та щодо бездіяльності слідчого щодо їх виконання.

У зв`язку з чим, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника ОСОБА_5 та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу він подав після отримання її копії. З огляду на наведені апелянтом доводи, суд вважає, що строк на подачу апеляційної скарги не пропущено.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, то вони не є слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Вказаних вимог закону слідчий суддя суду першої інстанції дотримався.

Як встановив слідчий суддя, 01.06.2020 р. ОСОБА_5 надіслав до Територіального управління ДБР, розташованого в місті Миколаєві, заяву про вчинення посадовими особами прокуратури №3 м. Одеса та слідчим Приморського відділу поліції м. Одеса кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, яке полягає у невиконанні ухвал Приморського районного суду м. Одеса від 06.06.2019 р., 11.12.2019 р., 02.04.2019 р., 12.06.2019 р., що, на його думку, є кримінальним правопорушенням. Проте, матеріали скарги не містять будь-яких відомостей стосовно наявності вищевказаних ухвал слідчого судді та бездіяльності слідчого щодо їх виконання та заява не містить об`єктивних обставин, які вказують на вчинення посадовими особами прокуратури №3 м. Одеси та слідчим Приморського відділу поліції м. Одеси кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що заява ОСОБА_5 не містить конкретних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а лише містить посилання на ухвали суду (у заяві наведено лише їх перелік).

З огляду на те, що внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3