Справа №487/6666/19
Провадження №1-кс/487/3124/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019 за ч. 1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019 за ч. 1 ст. 364 КК України.

В обгрунтування скарги зазначив, що в своє нове рішення від 21.04.2020 слідчий переписав попереднє своє рішення від 30.07.2019 на 9 аркушах без зазначення актів кримінального процесуального законодавства України і обгрунтування його належними і допустими доказами, що Верховна Рада України в ч. 6 ст. 284 КПК України визнала підставами для скасування такого рішення слідчого. Слідчий не виконав ухвалу слідчого судді, не здійснив допит ОСОБА_4 , приховавши від нього положення ст. 224 КПК. Крім того, слідчий перевищив свої повноваження і, прагнучи сприяти своєму колезі та підлеглому в ухиленні від відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364-367 КК України, порушив підслідність і здійснив імітацію досудового розслідування злочинів. Також слідий не зазначив, яку саме подію і якого зі 100 злочинів свого підлеглого слідчого Грущинського він розслідував. Слідчий не провів слідчі (розшукові) дії: допити, в тому числі одночасі, не отримав тимчасовий доступ до речей і документів, не провів обшук, вилучення речей і документів, слідчих експериментів, судову психолого-психіатричну, товарознавчу, економічні експертизи, не визначив розмір заподіяної шкоди.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 не був присутнім, надав заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий не з`явився до судового засідання, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 284 КПК України визначено підстави до закриття кримінального провадження. Зокрема, згідно ізп. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України: кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2019 року зобов`язано відповідальних осіб Військової прокуратури Південного регіону виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться в заяві ОСОБА_4 від 11.05.2019 за №5/Р-114 від 05.09.2019.
Зі змісту заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він просив внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчим О. Грущинським злочинів за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 396 КК України. ОСОБА_4 повідомляв про те, що слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 з листопада 2018 по даний час, всього за 5 місяців з 26 кримінальних правопорушень працівників Очаківського ВП і прокурорів, відомості про 129 епізодів скоєних щодо нього державними службовцями СБУ, НПУ, ГПУ внесені до ЄРДР об`єднані Грущинським в 1 провадження за №0000085 і умисно не розслідуються. За 5 місяців імітації службового розслідування слідчий Грущинський не закінчив ні одної справи, не повідомив про підозру у вчиненні 129 злочинів, не провів ні одної слідчої дії за участі Романського, не оголосив в розшук військовослужбовця СБУ, не склав і не передав до суду ні одного обвинувального акту, виніс незаконну постанову про відмову у визнанні потерпілим.
На виконання вищевказаної ухвали суду 02.07.2019 року внесено відомості, які містяться в заяві ОСОБА_4 про те, що слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 , на думку заявника, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000085 вчинив зловживання своїм службовим становищем, що завдало істотної шкоди ОСОБА_4 . Кримінальне провадження зареєстроване за №0000050 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України.
Відповідно до постанови прокурора від 02.07.2019 року проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019 за ч. 1 ст. 364 КК України доручено слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

З об`єктивної сторони цей злочин може мати такі форми: 1) зловживання владою, що завдало істотної шкоди; 2) зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з її посадою. Зловживання владою або службовим становищем передбачає наявність взаємозв`язку між службовим становищем винного і його поведінкою, яка виражається в незаконних діях або бездіяльності. Службова особа при зловживанні у будь-якій формі прагне скористатися своїм службовим становищем, яке передбачає як наявність передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами повноважень (прав і обов`язків), так і наявність фактичних можливостей, які надає їй сам авторитет посади (її загальновизнана вага, важливість, впливовість).

Фактичне настання істотної шкоди необхідно для визнання цього злочину закінченим, адже склад його за своєю конструкцією є матеріальним.

Необхідною ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України, є наявність причинного зв`язку між зловживанням владою або службовим становищем і істотною шкодою.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною або змішаною формою вини. Корисливий мотив, інші особисті інтереси та інтереси третіх осіб є обов`язковими ознаками зловживання владою або службовим становищем і підкреслюють той факт, що цей злочин маже бути вчинено під впливом саме таких спонукань.
Відсутність зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено огляд кримінального провадження №000085, про що складено протокол огляду матеріалів кримінального провадження від 22.07.2019р., допитано в якості свідка слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , на якого ОСОБА_4 вказує як на особу, яка вчинила злочин. Крім того, слідчим неодноразово викликався для допиту ОСОБА_4 , про що свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження повістки про виклик та повідомлення про вручення поштового відправлення, складена слідчим службова записка від 27.04.2020, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 відмову від отримання повістки про виклик до слідчого обгрунтував необхідністю її одержання у виключній присутності захисника ОСОБА_3 .
Слідчим суддею не встановлено наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали явку ОСОБА_4 до слідчого для допиту.
Посилання адвоката ОСОБА_3 у скарзі на недотримання слідчим положень ст. 224 КПК України в частині непогодження з ОСОБА_4 місця проведення допиту суд до уваги не приймає, оскільки це право слідчого, а не обов`язок. За загальним правилом, визначеним вкзаною нормою закону, допит проводять за місцем проведення досудового розслідування в службовому кабінеті слідчого, прокурора або в іншому службовому приміщенні правоохоронного органу за місцем кримінального провадження. Допит можна проводити і в іншому місці за погодженням з особою, яку мають намір допитати. Проте слідчий самостійно визначає місце допиту особи, виходячи з обставин кримінального провадження, ситуації, що склалася на момент розслідування, й тактичних міркувань.
За наслідками досудового розслідування 21.04.2020 заступник начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 27.08.2018, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
На думку сулідчого судді проведення слідчих дій, які мали місце в ході досудового слідства, є достатнім для повного і всебічного досудового розслідування, а також для прийняття зазначеного вище процесуального рішення про закриття кримінального провадження саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим взято до уваги покази в якості свідка слідчого ОСОБА_6 , який повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 проводиться відповідно до вимог КПК України, будь-якого відношення до так званих можливих неправомірних дій працівників Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, Служби безпеки України, у тому числі покривання їх можливої неправомірної діяльності він не має.
Крім того, слідчим під час закриття кримінального провадження врахована і об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 364 КК України, яке є правопорушенням із матеріальним складом, тобто наявність істотної шкоди відповідно до диспозиції зазначеної статті, є обов`язковою умовою наявності складу злочину.
Доказів спричинення будь-якої реальної шкоди ОСОБА_4 діями слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 не встановлено, такі докази не надані і ОСОБА_4 ; в заві про злочин також відсутні обгрунтовані відомості завдання ОСОБА_4 будь-якої шкоди за результатами дій чи бездіяльності слідчого ОСОБА_6 .
Слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_4 про злочин № 5/Р-114 посилань на конкретні обставини злочину (зловживання владою або службовим становищем всупереч інтересам служби), вчиненого на його думку слідчим ОСОБА_6 , не містить. Також, як зі змісту заяви про злочин, так і з матеріалів провадження не вбачається наявність у слідчого ОСОБА_6 будь-яких корисливих мотивів та особистих інтересів при розслідуванні ним кримінального провадження №0000085.
Враховуючи викладене, слідчий судді дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого, і неповнота досудового слідства не встановлена, а тому підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження немає. А за такого, скарга адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст 303-307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000050 від 02.07.2019 за ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1