Справа №463/260/21
Провадження №1-кс/463/438/21
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

20 січня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження та бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 25 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати прокурора ОСОБА_5 направити матеріали про вчинення злочину за ч. 4 ст. 296 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно нападів на ОСОБА_3 28 січня 2015 року і 10 лютого 2016 року та розпочати досудове розслідування.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 25 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено дій для отримання доказів вчинення кримінального правопорушення та не надано їм належної оцінки. Крім того, прокурор ОСОБА_5 не забезпечив належного розгляду заяви про злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце його проведення не з`явились, про причини неявки не повідомили. Проте слідчим ОСОБА_4 надано для огляду матеріали кримінального провадження № 0000089 від 25 серпня 2020 року.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги та положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, відносно чого скаржник не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000089 від 25 серпня 2020 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 25 серпня 2020 року. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2020 року в справі № 461/5824/20.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим допитано в якості свідків заявника ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_6 .
Проте матеріали кримінального провадження не містять належних і допустимих доказів перевірки показів як заявника так і прокурора ОСОБА_5 щодо можливих неправомірних дій прокурора ОСОБА_5 під час здійснення процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000326 від 29 січня 2015 року.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2020 року винесена передчасно і підлягає скасуванню. Під час досудового розслідування слідчому необхідно отримати тимчасовийй доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000326 від 29 січня 2015 року, оглянути такі та за наслідками вказаної процесуальної дії, у випадку необхідності, вчинити інші процесуальні дії для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Щодо вимог скарги про зобов`язання прокурора ОСОБА_5 направити матеріали про вчинення злочину за ч. 4 ст. 296 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно нападів на ОСОБА_3 28 січня 2015 року і 10 лютого 2016 року та розпочати досудове розслідування, то скарга в цій частині до задоволення не підлягає з наступних підстав.

До матеріалів скарги скаржником не долучено заяви про вчинення злочину за ч. 4 ст. 296 КК України з якою він звертався до прокурора ОСОБА_5 . В судовому засіданні скаржник також не надав для огляду вказаної заяви.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості встановити факт бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви скаржника про вчинення злочину, оскільки зміст такої слідчому судді невідомий, у зв`язку з ненаданням заяви для ознайомлення стороною, яка подала скаргу. Крім того, скаржником не надано жодного доказу звернення з такою заявою до прокурора.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження та бездіяльність прокурора задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 25 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвали в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала в частині відмови в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала в частині відмови в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала в частині відмови в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1