Житомирський апеляційний суд
Справа №289/138/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000016 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2020 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- за ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 07.05.2020 1 (один) рік) 1 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку покарання визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 17.06.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.
Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів по 28 вересня 2020 року (включно).
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 130 RM 1035», який передано на зберігання ОСОБА_9 , залишено її володільцю.

встановила:

Як встановив суд, 01.01.2018 біля 13 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у гості до будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_3 , де на столі в кухні помітив мобільний телефон, який належіть ОСОБА_9 , і у нього виник умисел на повторне таємне викраденого вказаного мобільного телефону.
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 скориставшись відсутністю господарів, викрав мобільний телефон марки «Nokia 130 RM 1035», вартістю 511 грн. 20 коп., в якому знаходилася сім картка оператора «Київстар», вартістю 25 грн., спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 536 грн. 20 коп. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 оскаржує вирок з підстав суворості призначеного покарання ОСОБА_7 . Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити, в частині призначеного покарання. Призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд неналежним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, від вчинення якого тяжких наслідків не настало.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому ним кримінального правопорушення визнав повністю і підтвердив факт вчинення ним крадіжки особистого майна громадян, у скоєному щиро розкаявся.

В запереченні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказаних вимог Закону дотримався.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 на переконання колегії суддів призначено в межах санкції ч.2 статті 185 КК України із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При ухваленні вироку, судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 на час вчинення злочину був не судимий, однак до розгляду справи судом був засуджений за аналогічні корисливі злочини, засуджувався до громадських робіт та арешту, характеризується позитивно, критично ставиться до вчиненого.

Разом з тим, судом враховано результати досудової доповіді Радомишльського районного відділу з питань пробації, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про неможливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, оскільки обвинувачений має високий ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та призначив покарання у вигляді позбавлення волі, яке визначено на мінімальний строк та яке на думку апеляційного суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що суд при призначенні покарання не врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є безпідставними, оскільки такі обставини були враховані судом при призначенні покарання

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2020 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: