СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7/21
ун. № 759/7431/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002246 від 07.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia» синього кольору з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» та абонентським номером НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.05.2020 приблизно о 13-49 год. за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції зупинено легковий автомобіль марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено чотири поліетиленові пакети з пазовою застібкою з вологою порошкоподібною речовиною світлого кольору, які останній зберігав з метою подальшого збуту та мобільний телефон марки марки «Nokia» синього кольору з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» та абонентським номером НОМЕР_1 .
Крім цього 07.05.2020 під час огляду салону автомобіля було виявлено та в подальшому вилучено три пластикові ємності з рідиною невідомого походження та медичний шприц ємністю 50 мл з рідиною невідомого походження та фольга у подрібненому стані.
З метою забезпечення тимчасового вилучення майна, на вилучене майно необхідно накласти арешт, тому старший сідчий просить клопотання задовольнити.
Старший слідчий у судове засідання не з"явився, письмово просив розглядати подане ним клопотання без його участі, задовольнивши останнє.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
В провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0002246 від 07.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Згідно з протоколом огляду місця події від 07.05.2020, в ході проведення огляду транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено чотири шприца з прозорою речовиною, поліетиленовий пакет синього кольору, в якому знаходяться згортки фольги, одна бутила синього кольору, одна бутила з рідиною жовтого кольору, одна циліндрична пластикова баночка, одна бутилка білого кольору. Дані речі були поміщені до прозорих поліетиленових пакетів з пазовим замком, які прошито та скріплено бірками із зазначенням дати, місця та підписів учасників слідчої дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При оцінюванні правових підстав для арешту майна, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Водночас, до клопотання не додано документів, на підставі яких було проведено огляд траспортного засобу вказаної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Оцінюючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слід зазначити про відсутність у доданих до матеріалів клопотання рішення слідчого про визнання вказаного майна у якості речового доказу, так само, як і відсутність у матеріалах клопотання інформації щодо призначення експертиз відносно вилученого майна.
Так, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 168, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1