УХВАЛА
Справа № 521/7197/19

Номер провадження:1-кп/521/609/20

06.02.2020 м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

при судовому розгляді кримінального провадження № 521/7197/19 щодо ОСОБА_6 , .обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Малиновським районним судом міста Одеси розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.369 КК України.
Під час судового розгляду адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання в інтересах власника майна ОСОБА_8 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2018 року, а саме на: мобільний телефон марки «Meizu» IMEI НОМЕР_1 з сім-картами номерів телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання у повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, що необхідність застосування арешту на вказане майно відпала, оскільки фактичний власник майна ОСОБА_8 вже був допитаний у даному кримінальному провадженні як свідок та жодного іншого процесуального статусу не отримав.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання представника власника майна частково, а саме повернути вказане майно його власнику ОСОБА_8 за належністю, не скасувавши арешт на нього, посилаючись на те, що вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та вірогідно потребує дослідження його судом, з огляду на те, що в ньому може міститись інформація, яка необхідна для встановлення обставин, які потребують доказування.
Обвинувачена у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання представника власника майна.
Розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 та вислухавши думку учасників судового засідання, суддя вважає, що клопотання про скасування арешту на майно підлягає задоволенню. При цьому суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, прокурором у судовому засіданні не було наведено достатнього обгрунтування, що мобільний телефон, на який було накладено арешт, містить інформацію, яка може бути необхідною для повного та всебічного дослідження всіх обставин даного кримінального провадження. Окрім того, суд вважає, що слідчому та прокурору було надано достатньо засобів та обсягу часу для з`ясування та вирішення всіх обставин кримінального провадження, які потребують доказування, за допомогою дослідження вказаного речового доказу.
Таким чином, встановивши, що потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, яке належить ОСОБА_8 та на яке ухвалою слідчого судді від 18.10.2018 року було накладено арешт, відпала та всі необхідні дії з вказаним речовим доказом було виконано, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2018 року, на майно, власником якого є ОСОБА_8 , а саме на: мобільний телефон марки «Meizu» IMEI НОМЕР_1 з сім-картами номерів телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Зобов`язати слідчого ТУ ДБР в м.Миколаєві, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Погранична, 9, безоплатно видати ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Meizu» IMEI НОМЕР_1 з сім-картами номерів телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_9