Справа № 201/7824/20
Провадження 1-кс/201/3024/2020
УХВАЛА
Іменем України

18 серпня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000833 від 04.04.2019 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у місті Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктами та будь-яким державним реєстратором державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаної об`єкту нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 від 04.04.2020 за фактом можливих шахрайських дій вчинених ОСОБА_4 що стосуються заволодіння об`єктом нерухомого майна, а саме кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою разом із приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 заволоділи 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 яка належала на праві приватної власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до медичної документації витребуваної під час досудового розслідування ОСОБА_8 був поміщений до КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни», в якому проходив обстеження та лікування.

Згідно висновку психіатра, який міститься у виписці № 3610 із медичної карти хворого, виданої КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни», у гр. ОСОБА_8 станом на листопад 2018 року діагностовано психічне захворювання «выраженный психоорганический синдром, астенический вариант, с мнестическими нарушениями вследствие органического поражения ЦНС сосудистого генеза. Рекомендовано для лечения: адаптол, фезам, акцитам».

Вищевказана інформація підтверджується також допитом представника потерпілого ОСОБА_9 свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та медичною документацією.

Крім того під час досудового розслідування було встановлено, що у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська відкрито провадження № 2/201/2345/2019 в цивільній справі № 201/5087/19 за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_4 про визнання заповіту та договору дарування недійсними. В рамках цивільного провадження для проведення судово-психіатричної експертизи було вилучено медичну картку КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» на ім`я хворого ОСОБА_8 , медичну картку КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4» на ім`я хворого ОСОБА_8 та призначено судово-психіатричну експертизу згідно висновку якої ОСОБА_8 на момент укладення заповіту 14 січня 2019 року та договору дарування 02 лютого 2019 року виявляв ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок судинної патології головного мозку та у той період часу не міг розуміти значення свої дій та керувати ними.

Вищевикладені обставини в сукупності спростовують правомочність та законність набуття права власності громадянином ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

На підтвердження або спростування вказаного висновку судово-психіатричного експерта, в рамках кримінального провадження призначена судово-психіатрична експертиза з метою встановлення дієздатності ОСОБА_8 , на момент вчинення правочинів за участю приватного нотаріуса ОСОБА_7 що стосуються заповіту та договору дарування на користь ОСОБА_4 - виконання якої доручено експертам КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР.

10.08.2020 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000833.

Відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер нерухомого майна 101- частка належать на праві власності ОСОБА_13 .

Обставини кримінального провадження свідчать про необхідність збереження речового доказу, негайного забезпечення кримінального провадження шляхом арешту вказаної квартири, так як незастосування таких заходів може привести до втрати майна, а тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання пояснивши, що зібрані в ході досудового слідства документи дають підстави стверджувати про високу ймовірність вчинення злочину, об`єктом якого є квартира, а тому просив з метою збереження речового доказу, задовольнити його клопотання.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що склад злочину у цьому кримінальному провадженні відсутній, а тому і підстав арештовувати майно не має. Так, ОСОБА_4 являється сином померлого ОСОБА_8 і здійснював догляд за ним. ОСОБА_14 самостійно і добровільно виявив бажання подарувати частину квартири синові та скласти на нього заповіт. ОСОБА_4 звернувся до найближчого нотаріуса, якого він до цього не знав і той, переконавшись у повній дієздатності ОСОБА_8 посвідчив договір дарування та заповіт. Жодної змови з нотаріусом не було. Висновок експерта про те, що ОСОБА_8 не міг керувати своїми діями є очевидно неправильним і буде оскаржений. Показання всіх свідків, які додані до клопотання перекручені. Також звернули увагу на те, що у справі фактично відсутній потерпілий, а отже відсутня і шкода і склад злочину. Просили в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши докази додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що 14.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 , а 02.02.2019 цим же нотаріусом посвідчено договір дарування частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_4 .

Органом досудового слідства здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000833 від 04.04.2020 за фактом можливих шахрайських дій вчинених ОСОБА_4 що стосуються заволодіння вказаною квартирою.

В межах досудового слідства зібрано докази того, що ОСОБА_8 на момент посвідчення заповіту та укладення договору дарування, можливо, не віддавав звіт своїм діям та не міг керувати ними, що вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 26.

Таким чином твердження сторони захисту щодо однозначної відсутності складу злочину суд не приймає до уваги. На цій стадії досудового розслідування важко прийти до висновку про наявність чи відсутність події злочину, однак зібрані докази не виключають того, що злочин було вчинено.

Об`єктом злочину, якщо такий було вчинено, очевидно стала частина квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , а тому суддя слідчий прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна нерухомого майна, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім, оскільки запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, перереєстрації нерухомості.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у місті Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктами та будь-яким державним реєстратором державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаної об`єкту нерухомого майна.

Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 49004, м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 58 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомості реєстраційний номер 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 19.08.2020 о 09:00 годин

Слідчий суддя ОСОБА_1