Справа № 188/584/20
Провадження № 1-кп/188/165/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000191 від 29.03.2020р. та угоду про примирення відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Українське Петропавлівського району Дніпропетровської

області, громадянин України, освіта середня, зареєстрований

та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, на утриманні дітей не має,

паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.10.2011р.

Петропавлівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській

області, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

за участю потерпілого: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.03.2020 року близько 17:00 год., знаходячись у будинку домоволодіння свого знайомого громадянина ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 взяв у ОСОБА_6 для власних потреб одну сувенірну купюру, яка імітувала українські гривні номінальною вартістю 500, 00 грн.

В подальшому, 06.03.2020 року близько 10:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 вирішив шляхом зловживання довірою із використанням вищевказаної сувенірної купюри, яка імітувала українські гривні номінальною вартістю 500, 00 грн., придбати продуктові товари в магазині ПП «Безребрий», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , тобто у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи злочинність своїх дій, ОСОБА_3 06.03.2020р. близько 10:30 год. передав сувенірну купюру, яка імітувала українські гривні номінальною вартістю 500, 00 грн. своєму знайомому ОСОБА_5 , який на той час перебував в гостях у ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та попрохав ОСОБА_5 купити продуктові товари у магазині ПП «Безребрий».

В подальшому, ОСОБА_5 , не усвідомлюючи шахрайських дій гр. ОСОБА_3 , взяв вищевказану купюру, не розуміючи, що дана купюра являється сувеніром та імітує українські гривні номінальною вартістю 500, 00 грн., близько 11:00 год. 06.03.2020 року зайшов до магазину ПП «Безребрий», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де на той час перебувала продавець даного магазину ОСОБА_7 , та придбав продуктові товари на загальну суму 250, 00 грн., за які передав продавцю ОСОБА_7 сувенірну купюру, яка імітувала українські гривні номінальною вартістю 500, 00 грн., яку ОСОБА_7 прийняла та поклала до каси, так як відразу не виявила, що це є сувенір, а не купюра встановленого зразка Національного банку України. Після цього продавець ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 , придбаний товар та решту в сумі 250, 00 грн. Після цього ОСОБА_5 покинув приміщення магазину ПП «Безребрий» та направився до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де передав придбані продукти та решту в сумі 250, 00 грн. ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта № 19/104-7/7/292 від 22.04.2020р. купюра номіналом 500, 00 грн. «СУВЕНИР», якою 06.03.2020 року намагалися розрахуватися в магазины по вул. Центральный в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовими знаками Національного банку України аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу. Зображення лицьового та зворотного боків даної купюри отримані поліграфічним способом з використанням форм плоского офсетного (растрового) друку.

Таким чином ОСОБА_3 розпорядився придбаним товаром та отриманою рештою грошових коштів на власний розсуд, заподіявши матеріальних збитків ОСОБА_5 на суму 500, 00 грн.

В підготовчому судовому засіданні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим укладено угоду про примирення від 11 серпня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000191, за умовами якої ОСОБА_3 погоджується на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт строком на 100 годин (в редакції ст. 190 КК України, яка діяла на момент скоєння кримінального проступку, а саме: 06.03.2020р.).

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам.

Слідчими органами правильно визначена правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, є всі фактичні підстави для примирення, узгодженні сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 471, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 11 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000191, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, призначивши покарання у вигляді сто годин громадських робіт (в редакції ст. 190 КК України, яка діяла на момент скоєння кримінального проступку, а саме: 06.03.2020р.).

Речовий доказ: сувенір-купюру номіналом 500, 00 грн., яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Петропавлівського ВП, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1