Справа № 161/2289/19
Провадження № 1-кп/161/310/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003088 від 23 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, має інвалідність ІІ групи, розлученого, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 23 серпня 2018 року, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин носа з посттравматичною гематомою носової перетинки, садна навколо очної ділянки, які, згідно висновку експерта № 912 від 28 грудня 2018 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України не визнав та показав, що того дня він прийшов додому, у дворі перебував патрульний екіпаж. Стояла ОСОБА_5 та вітчим, жінка махала руками, тілесних ушкоджень на потерпілій він небачив та й сам не наносив їх. ОСОБА_5 била його матір, а саме, взяла за волосся і витягнула за калітку. Після чого, прибіг хлопець, повалив його та почав бити битою. За медичною допомогою не звертався, оскільки зазначив, що не є жінкою та думав, що перетерпить. Пізніше, патрульна поліція забрала його та потерпілу у відділок.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його винність у інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 23 серпня 2018 року, ближче до обіду, до неї передзвонила ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_3 проник через паркан до хати, поламав замок, забрав дядька. Вона відразу поїхала до матері разом із ОСОБА_9 . До неї передзвонив вітчим та повідомив, що він говорить із ОСОБА_3 біля дому. Приїхавши на місце, вона побачила, що присутній її вітчим, обвинувачений і його мати, які скандалили. Вітчим просив ОСОБА_3 віддати ключі від будинку. В той момент, коли вона говорила по телефону з дядьком, то обвинувачений, знаходячись за парканом зі сторони будинку, вирвав у неї телефон, розбив його, почав нецензурно лаятись та наніс удар кулаком правої руки у ділянку носа, після чого, у неї потекла кров та потемніло в очах. Пізніше, викликала поліцію і швидку та поїхала у травмпункт, однак від госпіталізації відмовилась, адже приїхала поліція. Слідчий тричі надавав їй холодну воду, її тошнило і крутилась голова. Внаслідок травми не могла вийти з дитиною із квартири півтора місяці, а також зазначила, що ОСОБА_10 ударів не наносила, а тільки схопила за волосся. Підтримала заявлений нею цивільний позов та просила суворо покарати обвинуваченого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що впродовж 4 років знає ОСОБА_3 . Того дня, 23 серпня 2018 року викликали поліцію, оскільки була виламана хвітка, а ОСОБА_12 вдома не було. Він хотів забрати ключі від будинку, а ОСОБА_13 кричала сину, щоб він віддав телефон. ОСОБА_9 та її дочка, а також потерпіла приїхали на місце маршруткою. Побитою ОСОБА_5 не була на момент приїзду, а пізніше побачив, що у падчерки йде кров, тоді вона повідомила, що обвинувачений їй наніс удар. На місці були присутні ОСОБА_14 , потерпіла, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та він. Невідомого хлопця він на місці події не бачив. Також вказав, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння та не знає і не бачив, щоб ОСОБА_3 надавали будь яку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що у 2018 році вона разом із потерпілою приїхала маршруткою до будинку по АДРЕСА_2 . Приїхавши на місце, побачила, що люди кричать та звучали нецензурні вирази. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння і на ньому були тілесні ушкодження. Хтось викрикнув, що у нього ніж. Після того як поїхав перший екіпаж поліції, ОСОБА_3 наніс удар потерпілій у той час, як виходив з-за матері, яка стояла між ним і потерпілою та була своєрідною перешкодою. В момент нанесення удару вона стояла за потерпілою. Телефон у ОСОБА_5 вихвачувала матір ОСОБА_3 , його кинули і він розбився. Коли вона побачила у потерпілої кров, то побігла у магазин, де купила воду, потім почала обливати обличчя, бо з її носа йшла кров. Причиною скандалу було те, що обвинувачений був у квартирі родичів потерпілої. Зазначила, що потерпіла в ході конфлікту не відбивалась, ударів не наносила.

Разом з тим, свідок ОСОБА_17 суду показала, що 23 серпня 2018 року об 11 год., до їхнього із сином будинку приїхало на автомобілі 5 людей: Мотовільська Мирослава, її свекруха, дочка, вітчим Мотовільської та невідомий хлопець, який знаходився за кермом. З невідомих для неї причин, ОСОБА_5 почала ображати та бити її сина, внаслідок чого, вона почала його захищати. Її син ОСОБА_3 не бив потерпілу, а захищав її. Показала, що її сину надавали медичну допомогу, давали краплі.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що того дня побачив через вікно, що у ОСОБА_3 в подвір`ї якийсь конфлікт. Бачив, як ОСОБА_5 била ОСОБА_3 та його матір, внаслідок чого, у ОСОБА_17 випав телефон. З чого розпочався конфлікт йому не відомо. Пізніше приїхали поліція та швидка.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 повністю підтвердив, складений ним висновок та пояснив, що тілесні ушкодження на тілі потерпілої спричинені тупим предметом, але не твердим. Тілесні ушкодження, зазначені у висновку, могли виникнути від удару рукою по обличчю. Ушкодження виступають на вилицях, надбрівних дугах. Дуже низька ймовірність їх виникнення в результаті падіння, оскільки немає інших ушкоджень, окрім садна навколо очної ділянки, забою м`яких тканин носа з посттравматичною гематомою носової перетинки.
Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, рапортом старшого інспектора-чергового ч/ч Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_20 від 23 серпня 2018 року, згідно якого 23 серпня 2018 року о 12 год. 30 хв. в чергову частину Луцького ВП ГУНП у Волинській області з диспетчерського центру лінії 102 засобами електронного зв`язку від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про інші тілесні ушкодження.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23 серпня 2018 року, згідно якого, слідчий прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Консультативним висновком спеціаліста № 2353 від 23 серпня 2018 року, яким зафіксовано факт алкогольного сп`яніння легкої степені у ОСОБА_3 в день події.

Висновком судово - медичного експерта № 912 від 28 грудня 2018 року та показами в судовому засіданні експерта ОСОБА_19 , яким зафіксовано, що згідно ксерокопії виписки з Луцької МКЛ гр. ОСОБА_5 отримала слідуючі ушкодження: струс головного мозку, забій м`яких тканин носа з посттравматичною гематомою носової перетинки, садно навколо очної ділянки. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупого предмета, індивідуальні особливості контактувавшої поверхні якого в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний в ухвалі суду, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані ушкодження не мали ознак небезпеки для життя, виникнення їх в результаті падіння з висоти власного зросту малоімовірно.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29 грудня 2018 року з доданими фототаблицями, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 відтворила та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_3 23 серпня 2018 року наніс один удар кулаком правої руки їй в ніс.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 січня 2019 року з доданими фототаблицями, в ході якого свідок ОСОБА_9 відтворила та продемонструвала, де знаходився та як обвинувачений ОСОБА_3 23 серпня 2018 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що удару потерпілій він не наносив, однак суд критично відноситься до таких показів та розцінює їх, як намагання обвинуваченого ухилитись від встановленої кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та понесення законного покарання.

Разом з тим, покази обвинуваченого ОСОБА_3 не знайшли свого належного підтвердження і спростовуються показаннями самої потерпілої, а також свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які є послідовними, і вони узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, висновком судово -медичної експертизи та показами самого ж експерта, протоколами слідчого експерименту, з огляду на що суд приймає їх до уваги та покладає в основу обвинувального вироку.

Покази свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 щодо відсутності бійки та удару потерпілій, а лише захист від неї його матері, нанесення самому обвинуваченому тілесних ушкоджень та надання йому медичної допомоги, суд не бере до уваги, так їх покази частково суперечать показам самого ж обвинуваченого, а також той факт, що вони є родичами та товаришем обвинуваченого і являються зацікавленими у вирішенні даного кримінального провадження на користь останнього.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчиненого кримінального провадження, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілої, інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, його інвалідність ІІ групи, відомості про те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої, яка просить суворо покарати обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням в сумі 5305 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов не визнав.
Разом з цим, оцінивши доводи учасників судового розгляду в сукупності, відомості про витрати закладу охорони здоров`я, що стверджується відповідною довідкою, цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 слід задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на їхню користь кошти в сумі 5305 грн.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_6 подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 3355 грн. 25 коп., моральної шкоди в сумі 15000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Свої позовні вимоги потерпіла ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що через протиправні дії обвинуваченого вона зазнала майнової шкоди, адже перебувала на лікуванні та їй розбили телефон, а також те, що зазнала моральних та душевних страждань. Негативні спогади та переживання, насторога, тривога та емоційні реакції при згадуванні та те, що обвинувачений навіть не вибачився перед нею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлений цивільний позов не визнав.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову.

Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого та оцінює їх в розмірі 3000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_5 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Разом з тим, цивільний позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме, витрат на лікування в сумі 1055 грн. 25 коп., слід задовольнити повністю, у зв`язку з наявними копіями квитанцій придбання медикаментів, в частині відшкодування майнової шкоди внаслідок пошкодження мобільного телефону в сумі 2300 грн., слід відмовити, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження понесених потерпілою таких витрат на даний час для його ремонту.

Крім того, цивільний позов потерпілої в частині відшкодування витрат на правову допомогу слід задовольнити повністю, у зв`язку із його документальним підтвердженням, які знаходяться в матеріалах судового провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради майнову шкоду кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 в сумі 5305 (п`ять тисяч триста п`ять) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., матеріальну шкоду в сумі 1055 (одна тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 25 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1