Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9998/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, у якому просив накласти арешт на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), яка на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002744 від 08.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_2 .

Так, 07 вересня 2011 року, між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого у травні 2013 року стало публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК») укладено кредитний договір №014/ZAX9NU/2/1 та іпотечний договір №2791 вид. 07.09.2011 року з іпотекою у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

У 2016 році почалася процедура ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» і призначена тимчасова адміністрація банку.

Незважаючи на це ОСОБА_5 відповідно до наданих квитанцій щомісячно здійснювала платежі для погашення кредиту після відкликання банківської ліцензії банку та початку процедури його ліквідації на накопичувальний рахунок, що відкривається у Національному банку України, або через відділення будь-якого діючого (платоспроможного) банку згідно з його тарифами, за допомогою дистанційних каналів діючих (платоспроможних) банків (веб-банкінг, мобільні додатки), готівкою за допомогою платіжних терміналів, готівкою через каси діючих (працюючих) відділень неплатоспроможного банку за наступними реквізитами: отримувач - публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», код за ЄДРПОУ отримувача: НОМЕР_1 , № рахунку: НОМЕР_2 , код банку отримувача (МФО): 300001, банк отримувача: Національний банк України, м. Київ; призначення: погашення кредиту № 014/ZAX9NU/2/1 від 07.09.2011, ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В подальшому, зокрема у липні 2020 року без письмового повідомлення, ОСОБА_5 про заміну кредитора за кредитним договором, шляхом телефонного дзвінка, останній стало відомо, що права вимоги по кредитному договорі ПУАТ «ФІДОБАНК» продано новому кредитору ще у лютому 2020 року і з того часу нею не сплачується щомісячна плата, що не відповідало дійсності.

Відповідно до договору №GL3N015274 про відступлення права вимоги від 21.02.2020 року ПАТ «Фідобанк» відступила право вимоги за вказаним договором ТОВ «Мегаінвест Сервіс» (), керівником якого є ОСОБА_6 .

Згідно до положень вказаного договору новий кредитор зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення права вимоги за основним договором протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності договору.

Незважаючи на це, ТОВ «Мегаінвест Сервіс» () не повідомивши про зміну кредитора ОСОБА_5 , до закінчення строку виконання основного зобов`язання, 26.02.2020 року здійснює реалізацію квартири АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування, для забезпечення належного кримінального провадження квартиру АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна прокурор просить розглянути без повідомлення особи для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування, відомості по якому внесені 08.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002744 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, з метою можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити вказане клопотання.

Керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0002744 від 08.09.2020 року кінцевого рішення, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищезазначеного об`єкту нерухомого майна.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1