Справа № 686/5913/18
Провадження № 1-кс/686/426/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000020,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0267 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належить ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, об`єднання, поділу та користування зазначеним майном;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:1366 площею 4 га, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, об`єднання, поділу та користування зазначеним майном;

- земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 по 1 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, об`єднання, поділу та користування зазначеним майном;

- земельні ділянки з кадастровими номерами :02:014:0684 площею 0,0001 га та :02:014:0685 площею 1,9999 га, які розташовані за межами населених пунктів Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_8 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, об`єднання, поділу та користування зазначеним майном;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:011:0683 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_9 (проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, об`єднання, поділу та користування зазначеним майном.

З матеріалів клопотання вбачається, що службові особи відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області впродовж 2016-2017 років, розглядаючи заяви громадян по суті, щодо передачі у власність 4 земельних ділянок загальною площею 8 га., розташованих на території Чорноострівської, Лісовогринівецької та Гвардійської об`єднаних територіальних громад Хмельницького району Хмельницької області, не надали належної оцінки обставинам та умовам, зазначеним у заявах, доводам заявників в тому числі, що вони правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства скористались, не перевірили та не врахували обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявників, факт використання ними свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тобто неналежно виконали свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків державним інтересам та стало підставою для незаконного відведення у приватну власність 4 земельних ділянок загальною площею 8 га., орієнтовною вартістю 243 000 грн.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області впродовж 2017-2018 років, розглядаючи заяви по суті, щодо передачі у власність 5 земельних ділянок загальною площею 10 га, розташованих на території Гелетинецької, Пархомовецької, Чабанівської, Копистинської та Стуфчинецької сільських рад Хмельницького району Хмельницької області, не надали належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заявах, доводам заявників, в тому числі, що вони правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства скористались, не перевірили та не врахували обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявників, факт використання ними свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тобто неналежно виконали свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків державним інтересам та стало підставою для незаконного відведення у приватну власність 5 земельних ділянок загальною площею 10 га, орієнтовною вартістю 700 тис. грн.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.09.2016 №22-23869-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Гелетинецької сільської ради (кадастровий номер :02:014:0267) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, державним реєстратором Хмельницької міської ради ОСОБА_10 , 15.12.2016 зареєстровано право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :02:014:0267 площею 2 га продовжує перебувати у власності ОСОБА_5 .

В подальшому, 19.01.2017, на підставі договору оренди, земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0267 площею 2 га, ОСОБА_5 передано у користування ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» на 10 років (право оренди зареєстровано 20.02.2017).

Водночас, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.05.2014 №22-911/14-14-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 04.09.2014) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :10:002:1336) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, на підставі свідоцтва на право власності від 16.04.2014 № НОМЕР_2 отримав у приватну власність (право зареєстровано 16.04.2014) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:019:0009) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Терешовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2015 №137, ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:1336 продав ОСОБА_6 .

Із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:002:1336 площею 2 га об`єднана із земельною ділянкою з кадастровим номером :10:002:1338 площею 2 га (належну на праві приватної власності ОСОБА_6 ) та в подальшому, обєднані земельні ділянки отримали кадастровий номер :10:002:1366 площею 4 га, яка продовжує перебувати у власності ОСОБА_6 .

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_5 на час отримання земельних ділянок з кадастровими номерами :02:014:0267 (наказ від 13.09.2016 №22-23869-СГ) та :10:002:1336 (наказ від 29.05.2014 №22-911/14-14-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (свідоцтво на право власності від 16.04.2014 № НОМЕР_2 ).

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, ОСОБА_5 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розглядаючи заяву по суті, не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, не перевірило, не врахувало обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Також, виявлено інші факти отримання земельних ділянок в межах зазначених вище сільських рад особами, які вже отримали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації.

Зокрема, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.06.2017 №22-10996-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_11 двох земельних ділянок площею по 1 га кожна, загальною площею 2 га, розташованих на території Чабанівської сільської ради (кадастрові номери :05:001:0372 та :05:001:0374) та передано їх у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_12 , 03.07.2017 зареєстровано право власності ОСОБА_11 на вказані земельні ділянки.

В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 03.08.2017 №2677 та №2678, ОСОБА_11 , земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 продав ОСОБА_7 .

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 по 1 га кожна продовжують перебувати у власності ОСОБА_7 .

В подальшому, 07.02.2018, на підставі договорів оренди, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 по 1 га кожна, ОСОБА_7 передано у користування ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» на 7 років (право оренди зареєстровано 20.03.2018).

Разом із тим, згідно відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.05.2017 №22-8163-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 05.05.2017) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:006:0003) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Остапковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.12.2018 №22-10309-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_13 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Пархомовецької сільської ради (кадастровий номер :02:014:0682) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_14 , 01.03.2019 зареєстровано право власності ОСОБА_13 на вказану земельну ділянку.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2019 №138, ОСОБА_13 земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0682 продав ОСОБА_8 .

Відповідно до Публічної кадастрової карти України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :02:014:0682 площею 2 га поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:014:0684 площею 0,0001 га та :02:014:0685 площею 1,9999 га відповідно, які продовжують перебувати у власності ОСОБА_8 .

Також із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на підставі рішення Олешинської сільської ради від 04.01.2017 №10 отримав у приватну власність (право зареєстровано 08.02.2017) земельну ділянку площею 0,25 га (кадастровий номер :04:001:0459) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (с. Велика Калинівка).

Також наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.09.2017 №22-18943-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Стуфчинецької сільської ради (кадастровий номер :03:011:0683) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, державним реєстратором Хмельницької міської ради ОСОБА_15 , 05.05.2018 зареєстровано право власності ОСОБА_9 на вказану земельну ділянку.

Згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :03:011:0683 площею 2 га продовжує перебувати у власності ОСОБА_9 .

Водночас, згідно інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.04.2018 №22-2456-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 20.04.2018) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:007:0018) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:014:0267 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району; земельна ділянка з кадастровим номером :10:002:1366 площею 4 га, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району; земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 по 1 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району; земельні ділянки з кадастровими номерами :02:014:0684 площею 0,0001 га та :02:014:0685 площею 1,9999 га, які розташовані за межами населених пунктів Пархомовецької сільської ради Хмельницького району; земельна ділянка з кадастровим номером :03:011:0683 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району можуть бути предметом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, тобто речовими доказами, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою запобігання відчуження вказаного майна, для забезпечення кримінального провадження виникла необхідність накладення арешту зазначені вище земельні ділянки з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження. Крім цього, в ході досудового розслідування, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, вказане майно буде за позицією слідчого,буде використовуватися при проведенні слідчих дій.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою збереження речових доказів для унеможливлення відчуження указаного майна, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд клопотання за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, який у судовому засіданні підтримав подане клопотання, проте не заперечував проти залишення за володільцями майна можливості користування ним, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови слідчого від 11.11.2020 про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження, земельні ділянки, на які прокурор клопоче накласти арешт, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000020.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання що майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його приховування, перетворення, відчуження, що в подальшому ускладнить досягнення мети кримінального провадження та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.

А тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна з метою збереження речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України і не вимагає наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, атому не пов`язаний з можливістю арешту такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено.

Разом із тим, з матеріалів провадження вбачається, що користувачами та/або добросовісними володільцями зазначених земельних ділянок можуть є інші особи, яким не належить право власності на них.

За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в частині накладення арешту на земельні ділянки з забороною користування не є виправданою та буде надмірним втручанням в права та інтереси власників.

А тому слідчий суддя, з урахуванням позиції прокурора щодо можливості залишення правомочності користування земельними ділянками їх власникам та/або добросовісним володільцям приходить до висновку про те, що співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідним з метою забезпечення кримінального провадження та використання як доказу у кримінальному провадженні буде накладення арешту на майно з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження ним, не забороняючи користування земельними ділянками.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000020, задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження на:

земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0267 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належить ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:1366 площею 4 га, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 );

земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0372 та :05:001:0374 по 1 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 );

земельні ділянки з кадастровими номерами :02:014:0684 площею 0,0001 га та :02:014:0685 площею 1,9999 га, які розташовані за межами населених пунктів Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_8 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 );

земельну ділянку з кадастровим номером :03:011:0683 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району, що на праві власності належать ОСОБА_9 (проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1