Справа № 415/6863/17
провадження № 1-в/632/287/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський подання начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія № 117» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.01.2017 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.4 ст. 407 КК України до 4 місяців арешту, згідно ст. 69, ч.2 ст. 60 КК України; засудженого 02.11.2018 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Лисичанського апеляційного суду Луганської області від 29.07.2020 направлений в місця позбавлення волі строком на 1 рік, згідно ст. 78 КК України, -
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)» де ставиться питання про приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 02.11.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо засудженого ОСОБА_3 .
Представник ДУ «Первомайська ВК (№117)» та засуджений на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі що, відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.
Прокурор у судове засідання не прибув, надавши до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, в разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши подання з долученими письмовими доказами, дійшов висновку про наступне.
Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 02.11.2018 ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Лисичанського апеляційного суду Луганської області від 29.07.2020 направлений в місця позбавлення волі строком на 1 рік, згідно ст. 78 КК України.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 29.07.2020.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ (далі Закон).

Вказаним Законом внесені зміни до санкції статі 185 ч. 1 КК України, яка пом`якшує кримінальну відповідальність.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Вказаним вище законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що Крадіжка - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_3 вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 02 листопада 2018 року.

Таким чином, відносно засудженого ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі, у той же час, відбуте засудженим покарання підлягає перерахуванню у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

При визначені терміну покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, оскільки воно також пов`язане з ізоляцією від суспільства, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. ст. 58 КВК України , у строк покарання за правилами, передбаченими у ст. 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Згідно ч.2 ст. 57 КВК України, з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

При здійсненні перерахунку строку покарання суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 5 КК України погіршення становища засудженої особи не допускається та закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом`якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст. 58 Конституції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.

За таких обставин, подання начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)» є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.58 Конституції України, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)» - задовольнити.

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 02.11.2018 стосовно ОСОБА_3 привести у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді одного року обмеження волі.

Відбуте засудженим ОСОБА_3 покарання в місцях позбавлення волі підлягає перерахуванню у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

Направити засудженого ОСОБА_3 до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі відповідно до ч.2 ст. 57 КВК України.

Зарахувати у строк покарання за правилами ч. 2 ст. 58 КВК України та ст. 72 КК України час слідування засудженого під вартою до виправного центру.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:ОСОБА_1