печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання Заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , розглянувши запит компетентного органу Республіки Казахстан про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі № 00012 за підозрою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_3 та інших осіб у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 263 Кримінального кодексу Республіки Казахстан, п.п. «а, б» ч. 3 ст. 176, п. «б» ч. 3 ст. 177, п.п. «б, в» ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 220, ч. 3 ст. 235 і ст. 228 Кримінального кодексу Республіки Казахстан (в редакції 16.07.1997 року), звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Клопотання обґрунтовано наступним.
До Офісу Генерального прокурора від компетентного органу Республіки Казахстан надійшов запит про міжнародну правову допомогу у кримінальній справі № 00012, за підозрою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_3 та інших осіб в учиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 263 (Створення та керівництво злочинним співтовариством), пунктами «а, б» ч. 3 ст. 176 (Привласнення або розтрата ввіреного чужого майна), пунктами «б, в» ч. 3 ст. 193 (Легалізація грошових коштів чи іншого майна, придбаного незаконним шляхом), ч. 1 ст. 220 (Незаконне використання грошових коштів банку) та ст. 228 (Зловживання повноваженнями) Кримінального кодексу Республіки Казахстан.
Згідно наданих іноземною державою матеріалів встановлено, що Агентством Республіки Казахстан з протидії корупції розслідується кримінальна справа №00012 стосовно ОСОБА_3 (колишнього Голови Ради директорів АТ «БТА Банк»), ОСОБА_4 та інших осіб за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 263 Кримінального кодексу Республіки Казахстан (створення і керівництво злочинною організацією, вчинене особою з використанням свого службового становища), частиною 3 статті 235 (створення організованої групи, а також керівництво нею, вчинене особою з використанням свого службового становища), пунктами «а, б» частини 3 статті 176 (привласнення ввіреного чужого майна, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, організованою групою), пунктом «б» частини 3 статті 177 (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у великому розмірі), пунктами «б, в» частини 3 статті 193 (легалізація грошових коштів, придбаного злочинним шляхом, тобто вчинення фінансових операцій та інших угод з грошовими коштами, придбаними злочинним шляхом, і використання зазначених коштів з метою приховування їх злочинного походження, вчинена організованою злочинною групою у великих розмірах), частиною 1 статті 220 (незаконне використання грошових коштів банку, тобто використання працівниками банку власних коштів банку для видачі завідомо безповоротних кредитів і здійснення свідомо невигідних для банку угод, а також надання необґрунтованих пільгових умов клієнтам банку, що призвело до заподіяння великої шкоди) і статтею 228 (зловживання повноваженнями; тобто використання особою, яка виконує управлінські функції в комерційній організації, своїх повноважень всупереч законним інтересам цієї організації і з метою отримання вигод і переваг для себе та інших осіб і організацій, що призвело до заподіяння істотної шкоди правам і законним інтересам організації) Кримінального кодексу Республіки Казахстан від 16.07.1997 (далі КК РК).
За даними слідства розкрадання здійснювалися шляхом незаконного кредитування підконтрольних організованому злочинному співтовариству компаній, якими з метою відмивання злочинних грошей купувалися різне рухоме і нерухоме майно, в т.ч. за кордоном.
Загальна сума викрадених в АТ «БТА Банк» грошових коштів перевищує 7,5 млрд. доларів США.
У зв`язку із необхідністю проведення окремих слідчих дій на території України та у відповідності до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (далі - Конвенція) Генеральна прокуратура Республіки Казахстан звернулася до Офісу Генерального прокурора із запитом №5-1-12/5848 від 22.06.2020 про накладення арешту на майно підозрюваного у вказаній кримінальній справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків.
Відповідно до постанови від 10.02.2020 ОСОБА_4 визнаний підозрюваним у кримінальній справі №00012, його діяння кваліфіковані за пунктом «б» частини 3 статті 177 Кримінального кодексу РК (в редакції від 16.07.1997 року), як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у великому розмірі.
Постановою слідчого судді Спеціалізованого міжрайонного суд м. Алмати від 12.06.2020 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальній справі №00012.
Згідно зі ст. 561 КПК України, на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь - які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.
Відповідно до ст. 562 КПК України, якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави. У разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 568 КПК України, на підставі запиту про міжнародну правовому допомогу відповідні органи України проводять передбачені КПК України процесуальні дії, а також інші передбачені спеціальним законом дії з метою виявлення та арешту майна, грошей і цінностей, отриманих злочинним шляхом, а також майна, яке належить підозрюваним, обвинуваченим або засудженим особам. При накладенні арешту на майно, зазначене в ч. 1 цієї статті, забезпечуються необхідні заходи, зокрема передбачені п. 5 ч. 6 ст. 100 КПК України, з метою його збереження до прийняття судом рішення щодо такого майна, про що повідомляють запитуючій стороні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення і цивільний позов).
Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного лозову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Крім того, накладення арешту на вказане нерухоме та рухоме майно надасть можливість забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Разом з тим, прокурор звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного, обґрунтовує клопотанням надходженням запиту компетентного органу Республіки Казахстан про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі № 00012, однак до матеріалів клопотання вказаний запит не долучено.
За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання про накладення арешту на доопрацювання прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 561, 562, 568 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :

Клопотання Заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1