Справа № 304/1115/20 Провадження № 1-кс/304/370/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000321 від 09 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000321 від 09 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про накладення арешту на грошову банкноту номіналом 200 грн серії ХИ № 7698328, що належить громадянину ОСОБА_5 шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь яким чином вказаними коштами. Клопотання мотивує тим, що 08 серпня 2020 року близько 15.50 год працівниками Перечинського ВП під час патрулювання території між населеними пунктами Т.Пасіка Порошково Перечинського району, за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пасажир якого ОСОБА_5 , в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, за не притягнення водія до адміністративної відповідальності запропонував працівникам Перечинського ВП неправомірну вигоду у сумі 200 грн. За даним фактом 09 вересня 2020 року було розпочато досудове розслідування, відомості про яке були внесені до ЄРДР за № 0000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2020 року було проведено огляд службового автомобіля марки «Мітцубісі Оутлендер», р/н НОМЕР_2 , який припарковано на узбіччі дороги між селами Т.Пасіка Порошково Перечинського району, де на передньому пасажирському сидінні виявлено грошові кошти в сумі 200 грн, які вилучено протоколом огляду місця події. Постановою слідчого від 09 вересня 2020 року вказані грошові кошти було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Отже враховуючи те, що для здобуття доказів у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що вказані кошти є предметом кримінально-протиправних дій, а відтак мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 08 вересня 2020 року о 15.53 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в селі Порошково по вулиці Головній за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_6 , пасажир якого ОСОБА_5 в ході з`ясування працівниками поліції обставин події, за не притягнення водія до адміністративної відповідальності запропонував їм грошові кошти у сумі 200 грн (а. с. 9, 10-11).

Також встановлено, що 09 вересня 2020 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000321 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000321 від 09 вересня 2020 року (а. с. 4).

З протоколу огляду місця події від 08 вересня 2020 року вбачається, що предметом огляду являється службовий автомобіль марки «Мітцубісі Оутлендер», р/н НОМЕР_2 . В ході огляду на передньому водійському сидінні виявлено банкноту номіналом 200 грн серії ХИ №7698328, яку вилучено та упаковано до спецпакету з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ 2032739 та опечатано у присутності понятих (а. с. 5-8).

Зазначені грошову банкноту постановою старшого слідчого СВ Перечинського ВП про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 09 вересня 2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000321 та передано на відповідальне зберігання до банківського сховища АТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 12-13).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучена в ході огляду службового автомобіля грошова банкнота має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000321 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000321 від 09 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошову банкноту номіналом 200 (двісті) грн серії ХИ №7698328, заборонивши розпорядження та користування таким майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1