КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
В С ТА Н О В И Л А
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено по 11 липня 2020 року та визначено її утримувати в ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник обвинуваченої ? адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Зокрема апелянт посилається на невідповідність клопотання сторони обвинувачення вимогам ст.184 КПК України, яке захисник вважає необгрунтованим, та на відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України. Так, адвокат звертає увагу суду на тому, що ОСОБА_6 раніше не судима, має на утриманні матір пенсійного віку, має постійне місце проживання в м.Києві, можливість обвинуваченої впливати на свідків і потерпілих не доведена. Вважає, що сторона обвинувачення перед судом не довела, що заявлені нею ризики не зменшились, чи з?явились нові, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_6 .
Від представника потерпілих ? адвоката ОСОБА_9 , надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 залишити без змін.
Обґрунтовуючи подані заперечення ОСОБА_9 зазначає про обґрунтованість ризику переховування обвинуваченої від суду, оскільки вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, посилається на суворість покарання, на відсутність у неї міцних соціальних зв?язків. Додатково просить суд звернути увагу, що ОСОБА_6 свою вину не визнає, пробачення у потерпілих не попросила, хоча і вчиненим правопорушенням завдано тяжкі та незворотні наслідки у виді смерті двох осіб.
Обвинувачена ОСОБА_6 завчасно у належний спосіб повідомлена про судове засіданняз розгляду апеляційної скарги її захисника. Клопотань про бажання приймати участь під час розгляду наявної апеляційної скарги не заявляла. Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у зв?язку з чим із врахуванням думок учасників, в тому числі і захисника ОСОБА_5 , який вважав за можливе розглядати його апеляційну скаргу без обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд наявних апеляційних вимог існуючим складом.
Заслухавши доповідь, думки учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 11.07.2020.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Крім того суд прийняв до уваги ступінь суспільної небезпеки злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину, відсутність у обвинуваченої постійного джерела доходу та міцних соціальних зв?язків, інші характеризуючі особу обвинуваченої відомості, та тяжкість наслідків.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, тяжкість та незворотність наслідків, спричинених злочином ? смерть двох осіб та завдання третьому потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обґрунтованість яких доведена стороною обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім цього, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочинів, які ставляться ОСОБА_6 в вину, ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, враховуючи особу обвинуваченої, а також обґрунтованість існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, як того просить захисник.
Стосовно посилань захисника в апеляційній скарзі на відсутність у ОСОБА_6 судимостей, наявність у обвинуваченої на утриманні матері пенсійного віку, наявність постійного місця проживання в м.Києві, що на думку апелянта невілює ризик переховування обвинуваченої від суду, то на думку колегії суддів такі доводи не спростовують імовірність вказаного ризику, оскільки в даному випадку суд першої інстанції враховував всі обставини в сукупності. Зокрема це і тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, спричинені злочином наслідки, величину санкції інкримінованого обвинуваченій закону про кримінальну відповідальність, майновий стан обвинуваченої, тощо, що у своєму взаємозв?язку доводить необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
З урахуванням вищевказаного, оскільки доводи захисника в ході їх перевірки в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 до 11.07.2020, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3