Справа №592/6290/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/727/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/6290/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 02.06.2020 щодо відмови у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він перебуває в Сумському слідчому ізоляторі не за власним бажанням, не може бути етапований до установи виконання покарань у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та зазначає, що позитивно характеризується працівниками слідчого ізолятора.

22.05.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому він просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки фактично відбув половину строку покарання, дотримується вимог режиму тримання та розкладу порядку денного, стягнень не має, потребує постійного лікування.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 02.06.2020 у задоволенні клопотання відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що питання, яке порушує ОСОБА_8 згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК віднесено до компетенції місцевого суду, в межах якого засуджений відбуває покарання, а ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де у теперішній час перебуває засуджений, не є установою виконання покарань. Крім того, матеріали особової справи не містять відомостей про позитивні зміни засудженого. Зокрема, за час перебування у ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_8 не мав заохочень, а навпаки одне стягнення. За час перебування у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» характеризується позитивно, але цього замало для застосування положень ст. 82 КК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

ОСОБА_8 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2017 за ч. 4 ст. 186 та із застосуванням ст. 69 КК йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Засуджений самостійно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, що є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судове рішення відносно ОСОБА_8 набрало законної сили і останньому компетентним органом визначено відбувати призначене покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)». При цьому у разі необхідності вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено (ч. 2 ст. 539 КПК).

Крім того, відповідно приписів ч. 1 ст. 82 КК, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, а згідно вимог ч. 3 цієї норми закону заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно характеристики від 03.11.2020 ОСОБА_8 перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» з 05.07.2019 і за період знаходження в установі зарекомендував себе посередньо, вимоги розпорядку дня та режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до праці не залучався, не заохочувався. Із представниками адміністрації слідчого ізолятора поводиться завжди стримано, коректно. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Підтримує стосунки з особами різної соціальної спрямованості. Вимог загальної санітарії та особистої гігієни дотримується. За час перебування в установі соціально-корисні зв`язки не втратив. Проте, відомості про становлення засудженого на шлях виправлення повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його клопотання про заміну покарання більш м`яким, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що перебуваючи в Сумському СІЗО, засуджений ОСОБА_8 подав клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке в межах територіальної юрисдикції, оскільки залишення засудженого в слідчому ізоляторі є вимушеним тимчасовим заходом для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження та не свідчить про зміну місця відбування ним призначеного покарання.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 02.06.2020 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4