Номер провадження: 11-сс/813/1344/20
Номер справи місцевого суду: 517/341/20 1-кс/517/73/2020
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 23.07.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань 04.05.2017,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 23.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 3 ст. 187 КК України, в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань 04.05.2017.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що 22.12.2018 в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею вже була постановлена ухвала про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 , строк дії якої визначено до приводу підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що вважає оскаржену ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань 04.05.2017.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що строк дії ухвали слідчого судді Фрунзівського районного суду від 22.12.2018 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчений, тому подальше затримання ОСОБА_7 буде вважатись незаконним.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приписами ч. 1 ст. 189 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Підстави для відмови в задоволенні відповідного клопотання наведені у ч. 4 ст. 189 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перегляду оскарженої ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
З наданих апеляційному суду матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
22.07.2020 прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні якого оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що 22.12.2018 в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею вже була постановлена ухвала про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 , строк дії якої визначено до приводу підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
З таким рішенням слідчого судді апеляційний суд не погоджується, оскільки воно не відповідає положенням ст. ст. 2, 7, 9, 49, 190 КПК України.

Так, відповідно до статті 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 22.12.2018 задоволено клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої взначено до приводу підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийняв рішення, яке суперечить положенням кримінального процесуального законодавства, оскільки не врахував положення п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України, відповідно до яких ухвала слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 22.12.2018 втратила строк дії, у зв`язку з закінчення шести місяців із дати постановлення, так як в ній не зазначено строку її дії.
Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, та є особливо тяжким злочином, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України.
Положеннями пункту 1 частини 1 стаття 49 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.
Згідно з ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Незважаючи на вищевикладене, слідчий суддя розглянув клопотання прокурора без залучення захисника, участь якого у даному кримінальному провадженні є обов`язковою, чим порушив право підозрюваного на захист, що є однією з загальних засадам кримінального провадження, та, на думку апеляційного суду, є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, в тому числі, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень частини першої статті 415 КПК України, підставами для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції є встановлення порушень районним судом вимог статті 412 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладені обставини, а також положення ст. ст. 7, 9, 412, 415 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань 04.05.2017, поверненню на новий судовий розгляд в той же суд іншим слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 23.07.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань 04.05.2017, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора в тому ж суді іншим слідчим суддею.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4