УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтував тим, що 16 листопада 2020 року ОСОБА_3 направив до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в місті Хмельницькому заяву про вчинення, на його думку, під час розгляду справи № 671/2409/18 начальником Другого відділу ДВС м. Хмельницького ОСОБА_4 та суддею Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 366, 368 ч. 3, 376-1, 384 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою внесено не було, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просить провести розгляд скарги без його участі, викладені у скарзі вимоги підтримує.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з таких мотивів.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Із наданих матеріалів слідує, що 16.11.2020 р. ОСОБА_3 направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому заяву про вчинення, на його думку, під час розгляду справи № 671/2409/18 начальником Другого відділу ДВС м. Хмельницького ОСОБА_4 та суддею Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 366, 368 ч. 3, 376-1, 384 КК України.

Вказана заява була зареєстрована в ТУ Державного бюро розслідувань розташованого в місті Хмельницькому 17.11.2020 за № Я-6107.

Листом від 26.11.2020 року вих. № Я-6107/14-01-03-20 заявник отримав відповідь, якою йому фактично відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді цивільної, кримінальної, адміністративної справи, можуть бути переглянути виключно у порядку та на підставах визначених відповідним процесуальним законом.

Водночас, згідно висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, судді, незважаючи на гарантії недоторканності і статусу незалежності при здійсненні правосуддя, у випадку вчинення конкретних дій, які у чинному КК визнаються злочинами, притягуються до відповідальності й несуть передбачене законом покарання.

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_3 від 16.11.2020 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містять об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події злочину. У ній фактично викладена незгода з процесуальним діями та рішеннями судді Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_5 , прийнятими в ході розгляду справи № 671/2409/18.

За таких обставин, вимога ОСОБА_3 стосовно внесення до ЄРДР відомостей, викладених у його заяві від 16.11.2020 року, фактично означає перевірку дій судді та постановленого процесуального рішення під час розгляду конкретної справи у інший спосіб, ніж це передбачено процесуальним за коном, що є неприпустимим.

Необґрунтованими також є викладені у скарзі аргументи і щодо вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 368 ч.3, 366, 376, 384 КК України начальником Другого відділу ДВС м. Хмельницького ОСОБА_4 , оскільки доводи скарги в цій частині фактично зводяться до незгоди із змістом підписаного ним листа від 18.04.2019, адресованого судді Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_6 в межах розгляду цивільної справи № 6/671/11/2019. Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницького ОСОБА_4 за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

У зв`язку з цим, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1