Справа №705/1530/19
1-кп/705/352/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000042 від 09.01.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Текуча, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 04.01.2019 близько 23.00 години, перебуваючи поблизу будинку № 7, що по вул. І.Мазепи, м. Умані, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері, проник до автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 4/50 від 25.02.2019 становить 7519,85 грн., де сівши на водійське сидіння без ключа від замка запалення, увімкнув нейтральну передачу та почав управляти кермом вказаного автомобіля, який ззаду штовхали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких він попередньо попросив це зробити, при цьому вказавши, що власник автомобіля надав йому дозвіл на переміщення даного автомобіля з вказаного місця. Таким чином, вказаний транспортний засіб було переміщено до вул. Таращанської, м. Умані, де і залишено, чим потерпілому завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно заволодів автомобілем ВАЗ 2101, який стояв по АДРЕСА_2 , сів на водійське сидіння без ключа від замка запалення та почав управляти кермом вказаного автомобіля, який ззаду штовхали його знайомі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Він їм сказав, що власник автомобіля надав йому дозвіл на переміщення автомобіля з вказаного місця, вказаний транспортний засіб було переміщено до вул. Таращанської в м. Умані, де його залишив.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при зазначених у вироку обставинах доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого діяння, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому - суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без обмеження його волі із застосуванням ст. 75 КК України.

При цьому, суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Тобто, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України. Суд вважає, що мета покарання, передбачена ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2101, який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під розпис, - залишити останньому по належності; 5 слідів рук, які здані до камери зберігання речових доказів Уманського ВП ГУПН в Черкаській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2860,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1