Справа № 728/2069/20
Провадження № 1-кп/740/164/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження, внесене 31.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Коропського району Чернігівської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, працюючого монтером колії виробничого підрозділу Конотопська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 2012 р.н., ОСОБА_9 2009 р.н., ОСОБА_10 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.152, ч.6 ст.152 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26.12.2019 близько 12 години, ОСОБА_6 знаходячись в будинку, де він проживав за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, зайшов у спальну кімнату, де в цей час перебувала його донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуючись відсутністю інших осіб у будинку, силоміць поклав її на ліжко, зняв з неї одяг i нижню білизну, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вона не досягла 14 років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, зґвалтував останню, тобто з використанням генiталiй вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_10 .

Крім того, 18.01.2020 близько 11 години, ОСОБА_6 перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, зайшов у спальну кімнату, де в цей час перебувала його донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуючись відсутністю інших осіб у будинку, силоміць поклав її на ліжко, зняв з неї одяг i нижню білизну, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вона не досягла 14 років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, повторно зґвалтував останню, тобто з використанням генiталiй вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_10 .

Крім того, 04.03.2020 близько 12 години, ОСОБА_6 перебуваючи в будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, зайшов у спальну кімнату, де в цей час перебувала його донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуючись відсутністю інших ociб у будинку, силоміць поклав її на ліжко, зняв з неї одяг i нижню білизну, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вона не досягла 14 років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, повторно зґвалтував останню, тобто з використанням геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав, і в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Зокрема показав, що дійсно 26.12.2019, 18.01.2020 та 04.03.2020 в обідній час, знаходячись у себе в будинку, замикав вхідні двері та користуючись відсутністю інших дітей та дружини, заходив у спальну кімнату, де перебувала його дочка, якій на той час було 13 років та на ліжках вчиняв з нею статеві зносини природнім шляхом, хоча вона заперечувала проти цього. Підтвердив, що дійсно казав останній, щоб вона не повідомляла нікому про вказані дії, оскільки його можуть посадити та після того, як стало зрозумілим, що вона є вагітною, він просив дочку також казати, що батьком її дитини є вигаданий хлопець на ім`я ОСОБА_11 . Вказав, що дочка дійсно народила дитину з фізичними вадами. Просив суд призначити йому за вчинене, покарання у виді довічного позбавлення волі.
Малолітня потерпіла ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, від представника ОСОБА_12 до суду надійшла заява, в якій остання просила проводити судовий розгляд без її участі та без участі її доньки ОСОБА_10 , яка є потерпілою.
З урахуванням наявної від законного представника малолітньої потерпілої заяви, а також думки учасників судового розгляду, обвинуваченого, який просив не викликати потерпілу в суд з огляду на пережиту нею психоемоційну травму, захисника та прокурора, які не наполягали на виклику потерпілої у судове засідання для дачі показань, суд визнав за можливе здійснювати судовий розгляд без участі малолітньої потерпілої та її законного представника.
Окрім визнання своєї вини ОСОБА_6 , вона повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні.
- рапортом старшого інспектора чергового Бахмацького ВП ОСОБА_13 , про отримане 31.08.2020 о 13:15 від заявника ОСОБА_14 повідомлення зі служби 102 про те, що 31.08.2020 о 13:14 за адресою АДРЕСА_3 до пологового будинку звернулась гр. ОСОБА_10 , 2006 року народження з терміном вагітності 36 тижнів, батьком нібито є гр. ОСОБА_15 , більше інформації невідомо (а.к.п. 30);
- листом Генерального директора КНП «Бахмацька ЦРЛ», в якому інформується про те, що гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась (в присутності батька) до завідувачки пологово-гінекологічним відділенням ОСОБА_14 . При огляді та після УЗ-обстеження виставлений діагноз: І вагітність 36 тижнів. Вроджена вада розвитку мозку. Сідничне предлежання (а.к.п. 31);
- витягом з ЄРДР від 31.08.2020, з правовою кваліфікацією за ч.4, ч.6 ст.152 КК України (а.к.п. 32-34);
- протоколом огляду місця події від 01.09.2020, з фототаблицею до нього, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення приміщення будинку, за адресою АДРЕСА_2 , розташування кімнат, у тому числі спальної кімнати на вході якої, наявні дві гардини помаранчевого кольору, розташування розкладного двоспального дивану під стіною з лівого боку від входу, письмового дерев`яного столу та розміщення односпального ліжка з правого боку від входу в приміщення кімнати (а.к.п. 57-63);
- протоколом слідчого експерименту та відеозаписом даної слідчої дії від 01.09.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 на місці вчинення кримінальних правопорушень пояснила обставини та механізм їх вчинення щодо неї ОСОБА_6 , зокрема те, що останній застосовував психічне та фізичне насильство, шляхом витягування її з-під столу, хапання за руки та ноги примушуючи до статевих зносин. В тому числі, повідомляла про те, що останній казав їй нікому не повідомляти про вчинене, бо його посадять, і сім`ю нікому буде годувати. Після виявлення вагітності, батько казав вигадати особу, на ім`я ОСОБА_16 , з якою вона нібито мала інтимні стосунки (а.к.п. 64-65);
- протоколом слідчого експерименту та відеозаписом даної слідчої дії від 02.09.2020, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 на місці вчинення кримінальних правопорушень розповів про обставини та механізм вчинення їх щодо дочки ОСОБА_10 , не заперечував статеві зносин з нею 26.12.2019, 18.01.2020 та 04.03.2020 за місцем їх спільного проживання (а.к.п. 66-67);
- свідоцтвом про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_1 , згідно якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_12 (а.к.п. 54);
- висновком судово-психіатричного експерта №590 від 24.11.2020, згідно якого ОСОБА_6 в період часу, до яких відноситься кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявляв та не виявляє на теперішній час, тому відповідне лікування йому не показане. Примусові заходи медичного характеру щодо осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин з синдромом залежності чинним законодавством не передбачені (а.к.п. 69-72);
- висновком судово-психіатричного експерта №589 від 24.11.2020, згідно якого ОСОБА_6 , в період часу, до яких відноситься кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, клінічних ознак психічного захворювання не виявляв та не виявляє на теперішній час, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру йому не показане (а.к.п. 74-78);
- постановами про проведення відібрання зразків для експертизи та протоколами отримання зразків для експертизи від 03.09.2020, згідно якого у підозрюваного ОСОБА_6 було відібрано зразки букального епітелю, від 08.09.2020, згідно якого відібрано зразки крові та букального епітелю у новонародженої дитини матір`ю ОСОБА_10 та від 10.09.2020, згідно якого за участі законного представника та психолога відібрано зразки букального епітелю у потерпілої ОСОБА_10 (а.к.п. 79-84);
- висновком експерта від 16.10.2020 №СЕ-19/111-20/44468-Б за результатом судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути батьком новонародженої дитини, матір`ю якої є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,9999998% (а.к.п. 87-104).
Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному досліджені у судовому засіданні доказів вчинення кримінальних правопорушень, між якими не має ніяких суперечностей та які в свою чергу підтверджують та доповнюють одне одного, суд вважає, що вина обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінальних правопорушень вірно кваліфіковані за ч.4 ст.152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування) та за ч.6 ст.152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчиненого повторно, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування).
На підставі викладеного, суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що по пред`явленому обвинуваченню утворює об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторони у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений, і ОСОБА_6 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує наступне.
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано активне сприяння розкриттю злочину, обставина, яка обтяжує покарання стороною обвинувачення зазначено тяжкі наслідки завдані злочином.
Безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, не підтверджують обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння у розкритті злочину.
У зв`язку з цим, вказана обставина підлягає виключенню.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає тяжкі наслідки завдані злочином.
Відповідно до приписів ст.50 КК України, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи ОСОБА_6 захід примусу, суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, є особливо тяжкими, обставини їх вчинення, настання тяжких наслідків, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 .
При цьому, суд не вбачає підстав призначення ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, передбачене санкцією ч.6 ст.152 КК України.
Відповідно до ст.64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК України, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.
Покарання у виді довічного позбавлення волі застосовується у випадках, коли необхідність такого призначення обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключно небезпечністю особи винного. Тобто, вказаний вид кримінального покарання призначається з урахуванням таких даних, як наявність судимостей в особи, з урахуванням негативних характеристик з місця проживання, що в свою чергу, свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення і, як наслідок, нехтування загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям людини.
Враховуючи зазначене та приписи ст.65 цього Кодексу, суд зважає на дані про особу винного, його вік, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивні характеристики з місця роботи на проживання, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав, одружений, працездатний, а також відсутність обставини, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання.
Таким чином, урахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі за кожен із вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, необхідно залишити попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_6 термін його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження, з моменту затримання 01.09.2020 по день набрання вироком законної сили включно.
Цивільні позови у встановленому законом порядку потерпілою та її представником не пред`явлено, що не позбавляє права останніх, відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішується судом, відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.6 ст.152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцяти) років.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження, з моменту затримання 01.09.2020 по день набрання вироком законної сили включно.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави, процесуальні витрати за проведення експертизи СЕ-19/111-20/44468-Б від 16.10.2020 в сумі 6695 (шість тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 90 копійок.
Речові докази, відповідно до постанови слідчого Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівської області від 17.11.2020, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Бахмацького ВП: зразок букального епітелію ОСОБА_6 , первинне пакування с/зразка букального епітелію ОСОБА_10 , зразок букального епітелію новонародженої дитини, матір`ю якої є ОСОБА_10 - знищити.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3