Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/781/17
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Сквира Київської області, проживаючого по
АДРЕСА_1 , зареєстрованого по
АДРЕСА_2 , неодруженого, особи з інвалідністю ІІ групи, громадянина України,
засудженого вироком Сквирського районного суду Київської області від
16.12.2013 року по ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі,
покарання не відбуте ( початок строку відбування покарання -20.08.2017р.),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно з обвинувальним висновком ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше засудженим вироком Сквирського районного суду Київської області від 16.12.2013р. по ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, в першій декаді жовтня 2016 року (точна дата не встановлена), близько 10 год., перебуваючи на одному із чагарників , що розташований в с.Березянка Ружинського району Житомирської області, помітив дикоростучу рослину коноплі та у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу шляхом зриву дикоростучої рослини коноплі з метою подальшого виготовлення, зберігання та споживання без мети збуту.
В той же день, час та у зазначеному місці , реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_6 зірвав 1 гілку рослин коноплі, вагою 12.51 грам у висушеному стані, яка віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, і таким чином, незаконно придбав вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб.
Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_6 переніс до території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , де залишив сушитися, тобто незаконно зберігав його для власних потреб без мети збуту.
В послідуючому ОСОБА_6 , будучи на території свого домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою, руками від`єднав листя від рослини коноплі, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, який незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту.
21 травня 2017 року близько 07 години 45 хвилин працівниками Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області на виконання ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 16.05.2017р. було проведено обшук домоволодіння ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту при вищевказаних обставинах.
Відповідно висновку судово-хімічної експертизи №2/4051 від 24.05.2017р., надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі-тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 12.51 грам.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються в обвинуваченні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, пояснивши, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 він разом із сім`єю проживає з 2014 року. Будинок йому не належить і тому на протязі всього часу періодично до будинку приходили громадяни, які цікавились його придбанням. 21.05.2017 року, коли проводився обшук в будинку, в якому він проживає з сім`єю, то він знаходився на вулиці. Спочатку був проведений обшук в будинку, в якому заборонених предметів виявлено не було. Потім був проведений обшук в літній кухні, куди він не заходив, а заходила його дружина. При обшуку знайшли невідомі йохму предмети і запакували їх. Серед предметів, які вилучили працівники поліції, була люлька, яка йому назалежить і з якої він курив тютюн, який йому привозили друзі і який він сам вирощував. Курить ароматизований тютюн. З приводу вилучених предметів, то повідомив, що не знає кому вони належать. Не може пояснити, чому на його люльці було виявлено нашарування наркотичного засобу. Підозрює те, що з неї міг курити хтось по сторонній. Приміщення літньої кухні ніколи не зачинялось на замок і вхід в дане приміщення вільний. Засуджувався раніше за зберігання наркотичних засобів, зараз не вживає наркотичних засобів. Територія домогосподарства, де проживає, огороджена лише з дороги, а з інших сторін має вільний доступ і часто сусіди там випасають свою худобу та птицю. Поряд проживає сусід, в якого працюють сторонні люди і він також випасає свою худобу по всій території. В дворі є собака, але вона не агресивна і на людей не кидається. Перед обшуком до його домогосподарства приходив невідомий чоловік, який цікавився купівлею будь-якого будинку. Даного чоловіка він бачив вперше. Даний чоловік з собою мав чорний пакет. Поспілкувавшись з даним чоловіком, пішов у будинок. Потім дружина розповіла, що невідомий чоловік сидів у них в літній кухні і курив. Даний невідомий чоловік ніколи не приїжджав з друзями до нього додому. Має знайомого ОСОБА_8 , який приходиться внуком бувшої власності будинку, в якому проживають на даний час. Ніколи не пропонував невідомим людям курити з його люльки. Наркотичні засоби ніколи не давав вживати стороннім особам. Не знає, де знаходяться чагарники, про які зазначено в обвинувальному акті.
На досудовому слідстві він визнавав, що вилучене належить йому та визнавав свою вину у вчиненні злочину, оскільки працівники поліції пообіцяли, що за вказане він буде нести відповідальність, передбачену ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу.
В послідуючому, коли знайомився з матеріалами справи, і взнав, що його обвинувачують у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, то також визнавав свою вину, оскільки довірився адвокату.
Однак зазначені наркотичні засоби, які були виявлені під час обшуку, йому не належать. Він вважає, що їх в господарському приміщенні залишив той невідомий чоловік, який заходив до нього та який курив з його люльки.
В обґрунтування вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, обвинувачення посилаєтьсмя на дані, які містяться в документах: протоколі обшуку, висновках експертів, акті медичного огляду та вироку суду, а також на покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..
Так, в протоколі обшуку від 21.05.2017р. зафіксовано, що 21 травня 2017 року в період з 07 год.46 хв. по 09.год.26 хв. під час проведення обшуку в домогосподарстві по АДРЕСА_1 в присутності понятих та володільця житла - ОСОБА_6 , було в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси, ззовні схожої на коноплю, в прозорому пакеті з полімерного матеріалу; пристрій для куріння, зовні схожий на люльку із згорілими рештками; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу (т.1 а.с.147-152).
Висновками експертів № 2/405 від 24.05.2017р. та №2/313 від 08.06.2018р. встановлено, що надана на дослідження речовина, яка була вилучена в ході обшуку у гр. ОСОБА_6 (як зазначено в постанові слідчого), містить подріблену суміш рослинного походження зеленого кольору із насінням сіро-коричневого кольору, загальною масою 15.124 грам.
При подальшому дослідженні експертами встановлено. що речовина рослинного походження зеленого кольору має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі -тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, відповідно до висновку експерта від 24.05.2017р. становила 12.51 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -12.49 гр. Насіння сіро-коричневого кольору, являється дозрілим насінням рослин коноплі, та до наркотичних засобів не відноситься (т. 1 а.с.115-120 , т.2 а.с.28-47).
Висновками експертів №2/406 від 30.05.2017р. та №2/313 від 08.06.2018р. встановлено, що на внутрішніх поверхнях, вилучених в ході обшуку предметах - частинах пляшок з полімерного матеріалу, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент -тетрагідроканнібінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом -екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017р. становила 0.025 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -0.021 гр.
Експертами також встановлено, що на внутрішній поверхні предмета -люльки, який вилучений в ході вказаного обшуку, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017р. становила 0.16 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -0.154гр. ( т.1 а.с.123-127 , т.2 а.с.28-47).
Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що був присутній під час обшуку 21.05.2017 року домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_6 . Перед початком проведення обшуку в літній кухні, до приміщенні літньої кухні зайшли: він, його син ОСОБА_12 , працівник поліції ОСОБА_13 , працівник поліції по імені ОСОБА_14 , а позаду всіх стояв ОСОБА_6 . Інших осіб в літній кухні не було, всередині приміщення кухні має незначну площу. Під час проведення обшуку в літній кухні були виявлені обрізана пластикова пляшка (бюльбулятор), люлька та пачка з під сигарет з вмістом рослинної речовини зеленого кольору. Працівники поліції запитали в ОСОБА_6 чи є це, але він вже точно не пам`ятає і йому здається, що ОСОБА_6 мабуть відповів, що його. Зрозумів, що це речі ОСОБА_6 . Коли запитували в ОСОБА_6 про належність предметів, які знайшли під час обшуку, то не уточнювали конкретно, які предмети належать ОСОБА_6 . Чи діставали працівники поліції з пачки з під сигарет, те що там містилось, то здається що діставали і пачка була повна, чи може неповна. Пачку від сигарет дістав з під пенька працівник поліції по імені ОСОБА_13 .
На дверях літньої кухні замка не було і двері були закриті. З дверей літньої кухні було видно лише люльку, а інших вилучених предметів видно не було. На подвір`ї біля літньої кухні була собака, яку забрали потом від приміщення. Хто не боявся собаки, то міг зайти в літню кухню. В сейф пакети запаковувала вилучені предмети працівник поліції ОСОБА_15 , яка є слідчою. Поставили свої підписи він та його син ОСОБА_16 . Він та його син були запрошені в якості понятих по тій причині, що вони співпрацюють з працівниками поліції.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що був присутній під час обшуку 21.05.2017 року домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_6 .. В літній кухні даного домогосподарства були вилучені обрізана пластикова пляшка, люлька та пачка з під сигарет з вмістом рослинної речовини зеленого кольору. Факт вилучення він засвідчив своїм підписом. Про те, що пояснював ОСОБА_6 з приводу належності даних предметів, то він не пам`ятає що останній пояснив.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що проживає в смт.Ружин. Влітку 2016 року коли йшов в с.Березянку Ружинського району, то по дорозі зупинився автомобіль і чоловіки, які були в даному автомобілі запитали його, чи не знає він де живе в с.Березянка ОСОБА_17 . Озразу сказав, що не знав, де живе ОСОБА_18 , а потім згадав, де живе. Вищевказаним чоловікам показав, де проживає ОСОБА_19 . Дані чоловіки запросили його до себе в компанію. Коли сиділи в веранді, то чоловіки, які приїхали разом з ним почали курити якусь траву через пластикову пляшку, яку дістав з шафи ОСОБА_18 , та почали йому пропонувати, щоб він також покурив, але він відмовився. Потім пішов з домогосподарства ОСОБА_20 . Пояснив, що ніколи не курив коноплі та не знає її запаху. Не знає також запаху ароматизованого тютюну. Але припускає, що курили невідомі особи в веранді коноплю. Не зміг пояснити суду, чому під час першого допиту в суді пояснював, що невідомі особи сиділи в літній кухні і курили невідому йому речовину, а під час повторного допиту пояснював, що це відбувалось в веранді будинку. Також суду пояснив, що другий раз був в домогосподарстві ОСОБА_20 влітку, коли хотів вжити спиртних напоїв. Спиртних напоїв ОСОБА_18 не дав, а запропонував покурити люльку, однак він відмовився. Більше в домогосподарстві ОСОБА_21 він не був. Пояснив, що на судове засідання його привозив працівник поліції ОСОБА_13 і він його чекав під дверима біля зали судового засідання. Пояснив суду, що ніколи не давав працівникам поліції покази про те, що ОСОБА_18 зберігає за місцем проживання наркотичні засоби. ОСОБА_13 не давав підписувати ніяких документів, але підпис в протоколі стоїть його і можливо він ставив підпис, коли був під адміністративним арештом і його опитували працівники поліції. Не зміг пояснити того, чому він під час першого допиту в суді називав ОСОБА_22 - ОСОБА_23 , хоча насправді його ім`я ОСОБА_24 . Ніколи не бачив в домогосподарстві ОСОБА_21 дружини та доньки.
З акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування від 27.06.2017р., висновку судово-психіатричної експертизи № 198-2017р. від 27.06.2017р., вбачається, що ОСОБА_6 психічними захворюваннями не страждає, однак виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовлені вживанням наркотичних засобів (канабіноїдів). Проте вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_6 не досягають ступеню психічного захворювання , лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
ОСОБА_6 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій чи керувати ними - не перебував. Виявляв вищевказаний розлад особистості, який не досягає ступеню психічного захворювання і не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, потребували від нього послідовних, пролонгованих у часу дій, були послідовними, зв`язок з навколишнім не втрачав, цілеспрямовано рухався в просторі та розподіляв власну увагу.
А тому , експертом встановлено, що ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру ( т.1 а.с.153, 154-156).
Вироком Сквирського районного суду Київської області від 16.12.2013р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України , та засуджено до 5 років позбавлення волі. По вказаному вироку суду ОСОБА_6 відбуває призначене покарання з 20.08.2017р. (т.1 а.с.29, 34-35, 143, 144, 145).

Сторона захисту на підтвердження показів обвинуваченого ОСОБА_6 у своїй невинуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, посилається на покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ..

Так, свідок ОСОБА_25 , суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 та малолітньою дочкою. З приводу вилучення у літній кухні домогосподарства наркотичних засобів, то повідомила, що дані наркотичні засоби не належать її чоловікові ОСОБА_27 . Обрізана пластикова пляшка та наркотичні засоби належать чоловікові на ім`я ОСОБА_28 , дізналась його прізвище пізніше. Даний чоловік проживає в Ружині. Йому на вигляд 40 років. Він був у них на подвір`ї наприкінці квітня місяця 2017 року. Чоловік по імені ОСОБА_29 прийшов до них на подвір`я і вони з її чоловіком стояли спілкувались між собою біля літньої кухні. В ОСОБА_29 був в руках чорний пакет і було видно, що в даному пакеті щось є. Потім вона пішла за будинок по своїм справам, де по господарству займалась роботою. Коли поверталась із-за будинку, то побачила, що на подвір`ї нікого немає, але з літньої кухні йде дим. Вона заглянула в літню кухню, то побачила, що за столом сидить ОСОБА_28 і курить люльку, а на столі лежав пакет, зрізана пляшка пластикова та поліетиленовий кульок, пачка сигарет. Вона почала на ОСОБА_30 сваритись, що він взяв люльку чоловіка і без її дозволу зайшов до літньої кухні. ОСОБА_28 сказав, що зараз все це забере. Також пояснила, що літня кухня не зачиняється на замок та літню кухню використовує лише тоді, коли займаєтеся консервацією. Потреби у використанні літньої кухні впродовж року немає. В травня місяця 2017 року проводився обшук, то працівники поліції разом з понятими пішли до літної кухні і там почали проводити обшук. В літній кухні знайшли пластикову пляшку, пачку з-під сигарет в якій був пакет з якимось вмістом трави та люльку ОСОБА_6 .. Коли проводили обшук, то ОСОБА_6 пояснив, що люлька його. Про інші речі він нічого не говорив. За період спільного проживання з ОСОБА_6 , ніколи не бачила, щоб він вживав наркотичні засоби і ніколи не бачила в нього неадекватної поведінки. Також додала, що 23 жовтня 2017 року приїхала в Ружинський районний суд разом з ОСОБА_26 , так як в цей день проводився розгляд справи відносно ОСОБА_6 .. Чекала на коридорі біля залу в суді разом з ОСОБА_26 . В цей час до залу підійшли 2 чоловіки, одного ОСОБА_25 знає, що це працівник поліції, оскільки бачила 2 рази в приміщенні поліції у формі, в той час коли розслідувалась справа відносно чоловіка ОСОБА_24 . Іншого чоловіка бачила раніше 2 рази в себе на подвір`ї наприкінці квітня 2017 року та влітку, коли під`їжджала до нього та спілкувалась з ним. Перед тим, як працівниця суду покликала до залу ОСОБА_31 , то працівник поліції сказав ОСОБА_29 - «ти зрозумів,що повинен розказати?» ОСОБА_32 сказав -«да». Це все чули вона та ОСОБА_33 . Коли ОСОБА_32 зайшов до залу, то працівник поліції вийшов на вулицю і повернувся назад десь через хвилин 15-20. Пройшло десь близько півгодини, коли з залу вийшов ОСОБА_32 і разом з працівником поліції направились до виходу з приміщення суду. Коли вони йшли до дверей, то працівник поліції знову спитав ОСОБА_30 -«ти все так сказав, як я тобі говорив?» У відповідь ОСОБА_32 відповів працівнику поліції-«да».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , суду пояснив, що був на городі та збирав суху кукурудзу. Почув крики ОСОБА_34 , дружини ОСОБА_24 . Прийшов на криики і побачив, що з літньої кухні вийшов чоловік з чорним пакетом. ОСОБА_35 сказала, що він сидів в літній кухні і курив, а що саме курив, то вона не знає. Даного чоловіка він бачив в суді, коли чекав судовго засідання і сидів з ОСОБА_36 на лавці. Невідомого йому чоловіка привів працівник поліції і сказав, зрозумів, що говорити.. Коли невідомий чоловік вийшов з зали судовго засідання, то він його запитав, чи все так говорив, як йому сказав працівник полції. З города домогосподарство не огороджено і літня кухня не зачиняється, ОСОБА_24 часто курив ароматизований тютюн. ОСОБА_37 він привів на його прохання і дана собака не була агресивна.

Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши під час судового розгляду докази та оцінивши їх відповідно до ст.94 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Обов`язок доказування вказаних обставин відповідно до ст.92 КПК України у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 6 ч.2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Аналогічний принцип сформульовано у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Barbera, Messegue et Jabardo v. Spain (Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії) від 6 грудня 1998 р. підтвердив недопустимість порушення презумпції невинуватості та зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 в першій декаді жовтня 2016 року близько 10 год., перебуваючи на одному із чагарників, що розташований в с.Березянка Ружинського району Житомирської області, помітив дикоростучу рослину коноплі , одну гілку якої , вагою 12.51 гр у висушеному стані, він зірвав та переніс до території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , де залишив сушитися і в послідуючому руками від`єднав листя від рослини коноплі, тобто незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб.

Посилання сторони обвинувачення як на доказ вищевказаного на те, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування визнав свою вину у зазначеному, не є доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 не надавав суду показання щодо визнання своєї вини у незаконному придбанні та виготовленні наркотичних засобів.

З наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, а також не заперечується самим обвинуваченим ОСОБА_6 , те, що дійсно під час санкціонованого обшуку 21.05.2017р. в домогосподарстві по АДРЕСА_1 в присутності понятих та володільця житла - ОСОБА_6 , було в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси, яка є канабісом - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою у висушеному стані 12.51 гр.

Суд вважає, що дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме: те, що ОСОБА_6 , як вбачається з наданих стороною обвинувачення документів, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, а також був засуджений за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, можуть свідчити про те, що він міг для власних потреб без мети збуту зберігати вилучені під час вищевказаного обшуку наркотичні засоби в господарському приміщенні за місцем свого проживання.

В той же час, зазначене є лише припущенням, оскільки беззаперечних доказів , які б поза розумним сумнівом доводити те, що вказані наркотичні засоби зберігались саме ОСОБА_6 , суду не надано: в документах, наданих стороною обвинувачення, а також в показах свідків, не містяться фактичні данні про те, що незаконно зберігав наркотичні засоби саме ОСОБА_6 .

Посилання обвинувачення на те, що ні ОСОБА_6 , ні його дружиною, жодних заперечень щодо належності вилучених під час обшуку предметів ОСОБА_6 не висловили, а ОСОБА_6 , крім того, під час обшуку вказав, що знайдені предмети належать йому, є недопустимим доказом, оскільки під час проведення зазначеного обшуку ОСОБА_6 не роз`яснювались його права, зокрема і право не давати свідчення ( п.4 ч.2 ст.87, ч.7 ст.97 КПК України).

Крім того, на 1 сторінці протоколу обшуку від 21.05.2017 року, який складений начальником СВ Ружиського ВП Бердичівського ВП ОСОБА_38 , зазначено, що до обшуку не залучались потерпілий, підозрюваний, захисник, представник, спеціаліст, а також інші особи (зокрема інші працівники Ружиського ВП Бердичівського ВП), а лише зазначено 2 понятих: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На 3, 5 сторінках протоколу обшуку від 21.05.2017 року зазначено, що в домогосподарстві ОСОБА_6 , яке знаходиться в АДРЕСА_1 , в ході обшуку виявлено та вилучено: паперову коробку з вмістом подрібненої рослинної маси зовні схожої на коноплю в прозорому пакеті з полімерного матеріалу; пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу.

На 6 сторінці протоколу обшуку від 21.05.2017 року зазначено, що учасниками обшуку були: о/у Ружинського ВП ОСОБА_39 , підпис якого відсутній в протоколі; начальник СКП Ружинського ВП ОСОБА_40 , о/у Ружинського ВП ОСОБА_41 ; інспектор СРПП Ружинського ВП ОСОБА_42 , однак даних осіб не вказано на 1 сторонці протоколу обшуку, як учасників обшуку.

До того ж, всупереч положенням ч. 3 ст. 104 КПК України, які вимагають, аби відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення слідчої дії, було внесено до протоколу, в протоколі обшуку від 21.05.2017р. з незрозумілих причин не було відображено всіх учасників, зокрема ОСОБА_43 - цивільну дружину ОСОБА_6 , яка проживає разом з ним та яка була присутня під час обшуку.

Згідно відомостей з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125, наданих Офісом Генерального Прокурора на ухвалу суду (т.3 а.с.75-106), в розділі «Кримінальне провадження №0000125», «Основні відомості» «Кримінальне правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» в графах: Тип дії, Дата, Користувач, Дата та час дії, Примітка зазначено, що реєстрацію даного провадження в ЄРДР було здійснено користувачем ОСОБА_44 06.05.2017 року, кримінальне провадження прийнято до провадження ОСОБА_38 06.05.20017 року та 06.05.2017 року призначено слідчих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 . В подальшому користувачем ОСОБА_38 призначено в даному кримінальному провадженні лише 21.06.2017 року слідчу ОСОБА_47 . Тобто, слідча ОСОБА_48 під час проведення обшуку 21.05.2017 року не мала будь-якого процесуального права пакувати речові докази, вилучені під час обшуку, оскільки не була призначена слідчою у даному кримінальному провадженні, а працівники поліції ОСОБА_13 та інших працівник поліції по імені ОСОБА_14 не мали права проводити обшук в літній кухні домогосподарства, де проживав ОСОБА_6 , так як не є слідчими. Згідно показів свідка ОСОБА_9 обшук слідчими по даному кримінальному провадженню ОСОБА_38 та ОСОБА_49 не проводився, а проводився працівником поліції ОСОБА_13 та іншим працівником поліції по імені ОСОБА_14 .

За змістом ч. 1 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. З ч. 2 ст. 40 КПК України відповідним оперативним підрозділам. З метою одержання допомоги щодо питань, які потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє слідчого, прокурора від обов`язку особисто проводити обшук.

Якщо обшук проводять інші особи, окрім слідчого чи прокурора, то це слід вважати суттєвим порушенням умов обшуку, результати такого обшуку відповідно до вимог статей 86,87 КПК України не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, і суд не може посилатися на них як на доказ при ухваленні обвинувального вироку.

Такий висновок зробила колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, (постанова по справі № 466/896/17 від 29.01.2019 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ружинського районного суду від 16.05.2017 року (т.1 а.с.146), надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку, господарських приміщень та прилеглої до них території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово проживає ОСОБА_6 , з метою відшукування та вилучення (марихуани) та інших наркотичних засобів.

Згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, слідчим суддею Ружинського районного суду від 16,05.2017 року не надавалось дозволу на відшукування та вилучення інших предметів та речей, крім тих, які зазначені в ухвалі суду. Однак, 21.05.2017 року під час обшуку в домогосподарстві, де тимчасово проживає ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, які не являються марихуаною та іншими наркотичними засобами, дозвіл на відшукування та вилучення яких надавався слідчим суддею в ухвалі від 21.05.2017 року.

Частиною першою статті 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

Речові докази - пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, вилучені під час проведення обшуку у обвинуваченого за місцем його проживання є недопустимим доказом, оскільки порушено порядок його вилучення та у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України орган досудсвого розслідування не звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Так, відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України щодо тимчасово вилученого майна слідчим подається клопотання про його арешт або таке - повертається особі, в якої було вилучено. Щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, то накладення на них арешту КПК України не передбачає.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.01.2020 у справі (№ 457/1485/13-к).

Відповідно до частини другої статті 92 КПК обов`язок доведення допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає. За змістом частин першої та третьої статті 22 КПК кримінальне провадження передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій з використанням засобів, передбаченими цим Кодексом, а функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

В даному випадку дані докази є недопустимими, оскільки стороною обвинувачення не наведено жодних аргументів їх допустимості.

Крім того, недопустимими доказами суд вважає висновки експертів №2/406 від 30.05.2017 року та №2/313 від 08.06.2018 року, якими встановлено, що на внутрішніх поверхнях, вилучених в ході обшуку предметах - частинах пляшок з полімерного матеріалу, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент -тетрагідроканнібінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом -екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017 року становила 0.025 грам, а відповідно до висновку від 08.06.2018року - 0.021 грам. На внутрішній поверхні предмета -люльки, який вилучений в ході вказаного обшуку, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017 року становила 0.16 грам, а відповідно до висновку від 08.06.2018 року -0.154 грам.

Дані висновки експертів, як докази, є похідними від протоколу обшуку від 21.05.2017 року в ході якого вилучено пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, і котрі отримані з порушенням вимог КПК України.

Суд також звертає увагу на те, що Згідно відомостей з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125, наданих Офісом Генерального Прокурора на ухвалу суду, в розділі «Кримінальне провадження №0000125», «Основні відомості» «Кримінальне правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» в графах: Тип дії. Дата, Користувач, Дата та час дії, Примітка зазначено, що реєстрацію даного провадження в ЄРДР було здійснено користувачем ОСОБА_44 06.05.2017 року за ст..309 ч.І КК України, кримінальне провадження прийнято до провадження ОСОБА_38 06.05.20017 року та 06.05.2017 року призначено слідчих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 ..

21.06.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

10.07.2017 року по кримінальному провадженню №0000125 сформовано витяг з ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

З Реєстру матеріалів досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0000125 вбачається, що будь- якого процесуального рішення в формі постанови про зміну кваліфікації правопорушення з ст.309 ч.І КК України на ст.309 ч.2 КК України під час досудового розслідування слідчим та прокурором не приймалось.

По кримінальному провадженню №0000125 не прийнято процесуального рішення за ознаками кримінального правопорушення, предбаченого ч.І ст.309 КК України, у відповідності до п.2 ч.І ст.284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Невнесено до ЄРДР відомостей про вчиненння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у відповідності до ст.214 КПК України та пункту 9 підрозділу 2 розділу Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається та тягне за собою визнання незаконними процесуальних дій, які були вчиненні слідчим та прокурором без внесення відомостей до ЄРДР, зокрема винесення повідомлення про підозру, виконання вимог ст.290,291 КПК України, а також інших процесуальних рішень.

Пунктом 9 підрозділу 2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачено, що на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за Довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту». Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroplu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупереджекого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к,).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституш" України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У роз`ясненні п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» № 5 від 29.06.1990 року, вказано про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, критично відносить до показів свідка ОСОБА_11 , які були дані ним в судовому засіданні, оскільки вони є нелогічними і суперечать по суті встановленим судом обставин. Так свідок ОСОБА_32 згідно його показів, перебував перший раз в домогосподарстві, де проживав ОСОБА_18 влітку 2016 року, а ОСОБА_18 згідно обвинувального акту придбав рослини коноплі в жовтні 2016 року.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано достовірних доказів , які б встановлювали належність ОСОБА_6 вилучених під час обшуку наркотичних засобів. Зокрема, не було проведено відповідних досліджень (цитологічних, відбитків пальців тощо) щодо наявності на упаковці, в якій зберігались наркотичні засоби, біологічних слідів, належних обвинуваченому.

Тому суд приходить до переконання, що сам лише факт виявлення наркотичних засобів в господарському приміщенні домоволодіння, в якому проживає обвинувачений, не може беззаперечно свідчити про належність вилученого майна саме ОСОБА_6 , а не іншій особі.

Не виключається те, що вказані наркотичні засоби могли належати будь-якій іншій особі, яка мала доступ до приміщення літньої кухні. А , з врахуванням показів обвинуваченого та свідків , доступ до вказаного приміщення мали, крім ОСОБА_6 , також його цивільна дружина, його діти, ОСОБА_50 , а також інші особи.

Таким чином, причетність обвинуваченого до вчинення повторно незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, викликає сумнів і на переконання суду не доведена в суді стороною обвинувачення та грунтується лише на припущеннях та на доказах, які отримані не у спосіб, передбачений КПК України.

Наявність таких сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, та дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оскільки в судовому засіданні не доведено, що вказаний злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 .

Вказане судове рішення не є перешкодою для повного та всебічного встановлення обставин щодо придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, виявлених під час обшуку 21.05.2017р. в господарстві по АДРЕСА_1 , особи чи осіб, які причетні до злочину, юридичної оцінки дій такої особи чи осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Тому на цих підставах вирішення на даний час долі речових доказів, є передчасним, оскільки зазначені речові докази можуть потребувати додаткового дослідження у майбутньому.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси; пристрій для куріння, зовні схожий на люльку із згорілими рештками; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, залишити зберігати в кімнаті речових доказів ГУНП в Житомирській області.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .