Справа №639/3316/20
Провадження №1-кп/639/373/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/3316/20 (в ЄРДР №0000749 від 26.04.2020 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працюючої, з середньою освітою, не маючої судимості, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 24.04.2020 о 07 годині 10 хвилин прибула до магазину «Міні Маркет», розташованого за адресою: м. Харків, вул.Москалівська, буд. 68/114, належного ФОП ОСОБА_6 , де на той час на своєму робочому місці знаходилась раніше їй не знайома продавець ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний задум, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, непомітно, як на її думку, для продавця магазину, таємно заволоділа однією пляшкою пива торгівельної марки «Старий Мельник», ємністю 0,5 л. та тримаючи в руці, почала здійснювати її переміщення повз касову зону, де на той час на своєму робочому місці знаходилася продавець ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_3 , порівнявшись з касовою зоною, реально оцінила ту фактичну обставину, що за її протиправними діями спостерігає продавець ОСОБА_7 , яка, здогадавшись про протиправність її задуму, діючи правомірно, відразу почала вимагати від неї повернути наявну у неї пляшку пива.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_3 , тримаючи взяту нею одну плашку пива торгівельної марки «Старий Мельник», ємністю 0,5 л., діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, вибігла з відкрито викраденим майном із приміщення магазину, уникаючи переслідування з боку продавця ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь зазначений товар, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдала потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 21 гривень 70 копійок

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та пояснила, що скоїла його при вищезазначених обставинах, вона не оспорювала фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема, ОСОБА_3 показала, що 22.04.2020р. вранці посварилася зі своїм співмешканцем та пішла в магазин «Міні Маркет» за адресою: АДРЕСА_3 . Усвідомивши, що вона забула вдома гаманець, вона взяла одну пляшку пива з полиці та попрямувала до виходу з магазину, де її дії були помічені продавцем. Після цього, не дивлячись на зауваження продавця, вона вибігла з магазину, залишивши місце скоєння злочину. Свої дії ОСОБА_3 піддала критичній оцінці, висловила жаль щодо скоєного, вказала, що відшкодувала шкоду потерпілій і вибачилась перед нею.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила кримінальне провадження розглядати без її участі, зазначивши, що збитки їй відшкодовані, претензій до ОСОБА_3 вона не має.
Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор та захисник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також, що вона не оспорює фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що характеризують її особу, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченою ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; незаміжня; дітей на утриманні не має; має постійне місце проживання та реєстрації; в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченої та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним нетяжким злочином проти власності; відношення обвинуваченої до скоєного; кількість епізодів злочинної діяльності один; особу винної; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, судом не встановлено.
При визначенні розміру штрафу, що може бути призначений обвинуваченій, судом враховуються положення ст. 5 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), яке буде необхідним і достатнім. Про можливість виконання покарання у виді штрафу зазначила і обвинувачена, вказуючи, що вона працює неофіційно швачкою та має дохід у розмірі 400,00 грн. на день.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).

Речовий доказ по кримінальному провадженню DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 21, 23)
Процесуальні витрати в сумі 817,20 грн. (вісімсот сімнадцять грн. 20 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. (т. 2 а.с. 34)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1