Провадження №1-кп/127/751/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 20.04.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 20.04.2020 року.

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Оскільки станом на 08.10.2020 року суддя ОСОБА_7 перебуває на самоізоляції з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та на даний час неможливо у визначений КПК України строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який спливає 11.10.2020 року, головуючим суддею ОСОБА_1 ухвалено розглянути вказане клопотання одноособово відповідно до абзацу 5 п.20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав продовження існування ризиків для кримінального провадження, які існували на момент обрання останньому запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого та за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. При цьому ОСОБА_4 хоча і являється в силу ст.. 89 КК України особою раніше не судимою, однак не має міцних соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів, оскільки не одружений, не має утриманців, не працює, не має стабільного законного джерела доходів, не має постійного місця проживання, що свідчить також про наявність ризику того, що ОСОБА_4 зможе ухилятися від суду, зможе перешкоджати провадженню іншим чином, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, а запобігти наявним в кримінальному провадженні ризикам неможливо застосуванням до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою, просив суд врахувати, що у нього є місці соціальні зв`язки та є сім`я.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою її підзахисного ОСОБА_4 з підстав недоведеності доказами стороною обвинувачення існування ризиків для кримінального провадження, зазначивши, що у ОСОБА_4 тривалий час утримується під вартою, а тяжкість інкримінованого йому злочину не може бути визначальною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Просила суд врахувати, що хоча ОСОБА_4 не має дружини і дітей, однак він має родину сестер і батьків, має постійне місце проживання у м. Вінниці, а тому просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та наявні у суду матеріали кримінального провадження, головуючий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, суд враховує, що ОСОБА_4 хоча і являється особою раніше несудимою, однак обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, обвинувачений не має соціально стримуючих факторів, оскільки не працює, не має стабільного законного джерела доходу, неодружений, не має утриманців, що вказує на те, що останній перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам, а застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно ОСОБА_4 відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, тобто співмірний з метою його застосування, оскільки обмеженням свободи ОСОБА_4 забезпечується, зокрема, безпека суспільства від нових протиправних дій обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого обґрунтоване та підлягає задоволенню, а тому ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196-199, 314, 331, 370, 372, 376, п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 08 жовтня 2020 року до 06 грудня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1