Справа № 297/2325/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою
11 січня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого суддіОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 21.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року до Берегівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 21.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно обвинувального акту на початку грудня 2019 року ОСОБА_4 у змові з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою домовленістю про сприяння за винагороду в незаконному переправленні осіб через державний кордон України зустрів на залізничному вокзалі в м. Мукачево Ісаєва Саід- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Ачхой-Мартан, Ачхой-Мартановського району, Чеченської Республіки, громадянина Російської Федерації, який незаконно потрапив на територію України, та якого в подальшому шляхом надання невстановленого транспортного засобу перевіз до будинку АДРЕСА_1 , де переховував останнього, надавав проживання, харчування та керував його діями, як особою, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, з метою підшукання співучасника (співучасників), в якості провідника, і вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини.
З метою доведення свого злочинного умислу ОСОБА_4 16.01.2020 року в м. Берегове, за грошову винагороду підшукав та умовив співучасника, в якості провідника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу за вказівкою ОСОБА_4 про необхідність для доведення злочину до кінця двох провідників, залучив до злочинної діяльності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали сприяти йому у незаконному переправленні через державний кордон України, раніше приховуваного ним громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 ..
В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_10 у невстановлений слідством час 19.01.2020 року в м. Берегове, по вул. Б.Хмельницького, 4700 Євро, що за курсом Національного банку України становило 126444,10 гривень, разом з невстановленою слідством особою, на легковому автомобілі марки «VOLKSWAGEN», моделі «Golf», сірого кольору, в салоні якого знаходився ОСОБА_10 , попередньо домовившись, підібрав співучасників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими разом прослідували в с. Астей, Берегівського району, де зупинилися на вказаному автомобілі поблизу міжнародного автомобільного пункту пропуску «Лужанка».
Тоді, біля 18:30 години ОСОБА_4 передав для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли з ним за попередньою змовою та його вказівками, ОСОБА_10 .. Після цього останні, шляхом надання вказівок та порад, через поле у напрямку 187-188 прикордонних знаків ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований біля АДРЕСА_2 , направляли і супроводжували, з метою уникнення прикордонних нарядів, вказаного громадянина Російської Федерації, до державного кордону України з Угорщиною. Далі, переправили останнього, через загороджувальний паркан з метою незаконного потрапляння на територію Угорщини, де о 01:30 годині на околиці населеного пункту Берегдороц всі троє були затримані нарядом прикордонної поліції Угорщини.
16 листопада 2020 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області в кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
11 січня 2021 року захисником ОСОБА_6 було подано через електронну пошту клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт.
Клопотання мотивоване тим, що обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим. Як зазначив, захисник ОСОБА_6 у своєму клопотанні, судом про обранні даного запобіжного заходу не було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я. Жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 має хронічні захворювання, які встановлені під час медичного огляду в УВП № 9, а його подальше перебування під вартою унеможливить отримати необхідне лікування (а.с. 131-145).
Крім того, захисником ОСОБА_6 було подано клопотання про розгляд його клопотань про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та виклик свідків без його участі, за умови згоди обвинуваченого та інших учасників справи (а.с. 153).
11 січня 2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби та встановити наступні обов`язки для обвинуваченого для обвинуваченого ОСОБА_4 :
1)прибувати за кожною вимогою до суду;
2)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
3)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
4)повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
5)утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими;
6)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Клопотання мотивоване тим, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не в повній мірі було взято до уваги те, що у обвинуваченого на утриманні є троє неповнолітніх дітей, він раніше не судимий, має статус багатодітного батька, має постійне місце проживання та у нього наявні міцні соціальні зв`язки.
Крім того, під час перебування ОСОБА_4 в Ужгородській УВП-9 виявлено захворювання шлунку, тому останньому необхідне посилене лікування, а забезпечити належне лікування в установі, в якій він перебуває неможливо.
Також, захисник зазначив, що обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а ризики відповідно до ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні повністю відсутні (а.с. 150-152).
11 січня 2021 року до початку судового засідання прокурор Берегівської місцевої прокуратури подав до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень, оскільки строк дії якого спливає 19.01.2021 року. Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду не відпав, оскільки останній під час досудового розслідування знаходився у розшуку.
Своє клопотання прокурор мотивував тим, що 12 травня 2020 року слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
22 травня 2020 року ОСОБА_4 був оголошений в розшук так як по місцю свого проживання останній був відсутній, а також його місцезнаходження органу досудового розслідування було невідоме.
24 вересня 2020 року місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено та при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , останній був затриманий працівниками поліції та досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено (а.с. 146-149).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб із визначенням розміру застави, при цьому уточнив, що правильним розміром 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є 181 600 (сто вісімдесят одна тисячашістсот) гривень. Прокурор пояснив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, під час досудового слідства був оголошений в розшук, що свідчить про те, що він може в подальшому переховуватися від суду, у зв`язку з чим відносно нього необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Щодо клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечив, оскільки ризик переховування обвинуваченого від суду не відпав, стороною захисту не спростовано вказаний факт, тому просив відмовити у задоволенні вказаних клопотань.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризику ухилення обвинуваченим від суду немає, оскільки він не переховувався на стадії досудового розслідування, а вільно пересувався на території України, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, тобто трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий. Стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які б підтверджували необхідність продовження тримання під вартоющодо ОСОБА_4 ..
Також, захисник ОСОБА_5 підтримав своє клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_6 та вважав, що до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, тобто нічний домашній арешт з покладенням обов`язків, зазначених у його клопотанні.
При цьому, захисник ОСОБА_5 просив у разі задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання своїх захисників та пояснив, що під час досудового розслідування він ні від кого не переховувався, а знаходився вдома зі своєю сім`єю, про те, що його в чомусь підозрюють він не знав. Крім цього, ствердив, що вільно пересувався на території України та його зупиняли працівники поліції, які складали протоколи про порушення правил дорожнього руху. Також, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив факт того, що змінював декілька разів своє прізвище та ім`я і був засуджений за ст. 286 КК України.
Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд його клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 без його участі за умови згоди обвинуваченого та інших учасників процесу.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити, а уточнене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
20 листопада 2020 року в підготовчому судовому засіданні ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень, тобто по 19 січня 2021 року (а.с. 88-93).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Водночас практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Із долучених, захисником ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні свідоцтв про зміну імені вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 23 вересня 2014 року змінив своє прізвище та ім`я на « ОСОБА_13 », а 09 червня 2017 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 змінив своє прізвище та ім`я на « ОСОБА_15 ».
Крім того, із вимоги УІАП ГУНП в Закарпатській області від 08.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 був засуджений 24.12.2009 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі та позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще не закінчено, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 втрачає силу 19.01.2021 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Зокрема, ризик щодо переховування обвинуваченим ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що останній перебував у розшуку під час досудового розслідування; неодноразово змінював своє прізвище та ім`я, що в подальшому може продовжувати робити; за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, раніше судимий, що підтвердив і сам обвинувачений в судовому засіданні.
Отже, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки суд вважає, що обраний щодо ОСОБА_4 20.11.2020 року Берегівським районним судом запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити на 60 днів з визначенням застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, тобто по 12 березня 2021 року.
При цьому, суд вважає, що в разі внесення обвинуваченим застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду за першою вимогою прокурора або суду;
2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу прокурора або суду.
Щодо посилання захисників на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та необхідності його лікування поза межами установи виконання покарань, суд констатує наступне.
Згідно долученої захисником ОСОБА_6 відповіді на запит начальника ДУ Закарпатська УВП (№9) вбачається, що 20.10.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 повторно оглядався лікарем терапевтом та його стан покращився, рекомендовано продовжити курс амбулаторного лікування. На даний час здоров`я відповідає перебігу наявних хронічних захворювань (а.с. 137).
Отже, вказане дає підстави вважати, що подальше лікування хронічних захворювань обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в установі виконання покарань.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду щодо продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнані неконституційним, отже вказана ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Закарпатського апеляційного суду.
Керуючись ч. 1 ст. 177, ч. 3 ст. 331, ст.ст. 363, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Уточнене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартоювідносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю с. Верхнє Студене, Міжгірського району, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 , громадянину України,строк тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, тобто по 12 березня 2021 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою прокурора або суду;

2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу прокурора або суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1