КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/906/2020 Головуючий у І-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11

захисника адвоката ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено кожному покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 (вирок відносно якого не оскаржується) визнаний судом винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин, та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Вирішено питання речових доказів.
Як встановлено судом та зазначено у вироку суду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 01 квітня 2017 року близько 04-ої години знаходячись поблизу магазину «АТБ», розташованого в будинку №40 по вул.Героїв Дніпра в м. Києві, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли у зв`язку з поведінкою ОСОБА_12 , який проходив поруч з ними, підійшли до останнього та почали завдавати удари по різних частинах тіла, у тому числі в голову, від яких ОСОБА_12 впав на землю.
Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, зірвав з шиї ОСОБА_12 золотий ланцюжок, вагою 7,1 г, вартістю 7 612 грн., 98 коп., а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у цей час продовжували завдавати удари ОСОБА_12 .
Потім ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою власного збагачення, спонтанно та ситуативно об`єднавши свої зусилля з ОСОБА_6 для досягнення загального злочинного результату, направленого на відкрите викрадення майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наказав ОСОБА_12 пред`явити вміст свого гаманця. Виконуючи вимогу, потерпілий дістав гаманець, звідки ОСОБА_7 відкрито викрав належні ОСОБА_12 кошти у сумі 1200 грн., після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядишсь викраденим на власний розсуд.

Діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження у виді синців в лобній ділянці справа та зліва, на повіках обох очей на переніссі, в потиличній ділянці по середній лінії; у виді саден в тім`яній ділянці зліва, в потиличній ділянці зліва, на нижній губі справа.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі кожномує

Просить врахувати дані про особи обвинувачених, а також те, що вони, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зухвало зневажили можливість отримати суворе покарання. Вважає, що матеріали справи не містять даних про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржує.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок Оболонського районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року відносно ОСОБА_6 змінити у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності;

Цей же вирок відносно ОСОБА_7 адвокат просить скасувати через неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження закрити. При цьому просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження в суді першої інстанції, допитати потерпілого ОСОБА_12 , свідків та оглянути речові докази: оптичний диск DVD-R (а.с.106 т.2), який містить 3 відеофайли: 1- тривалістю 7 хв. (з 03.34.00 год. до 03.41.00 год.), 2 - тривалістю 10 хв. (з 03.41.00 год. до 03.51.00 год.), 3 - тривалістю 17 хв. (з 03.34.00 год. до 03.51.00 год.).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно вимог ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається, зокрема, на прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з журналу судового засідання (т.3 а.с.65-68), після зміни обвинувачення прокурором та надання судом терміну для підготовки для захисту обвинувачених від зміненого прокурором обвинувачення, будь-яке судове слідство по справі не проводилось і тому, на думку колегії суддів, суд допустив невідповідність своїх висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, оскільки в мотивувальній частині вироку вказав встановленими судом ознаки вчинення всіма обвинуваченими - ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що не відповідає зміненому прокурором обвинуваченню.
Крім того, головуючий, відповідно до вимог ч.3 ст.338 КПК України, зобов`язаний був роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, однак цього не зробив, а крім того не роз`яснив потерпілому приписи ст.91 КПК України та не допитав його в судовому засіданні згідно нових обставин, вказаних у зміненому прокурором обвинуваченні.
У відповідності до ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, що відповідно до вимог ст.409 КПК України, є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Такою ж підставою є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, і за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а ті висновки суду, які викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Таким чином, правильне визначення обставин кримінального правопорушення, їх всебічне, повне і об`єктивне дослідження, може суттєво вплинути на остаточне вирішення справи по суті, оскільки мають значення для індивідуалізації, деталізації й конкретизації події злочину, для більш предметного захисту особи потерпілого, встановленню причинно-наслідкового зв`язку вчинених дій обвинуваченими, і саме тому звуження меж доказування у кримінальному провадженні є неприпустимим.
На підставі наведеного, колегії суддів знаходить, що апеляційні скарги прокурора та адвоката по справі підлягають частковому задоволенню, вирок суду 1-ї інстанції скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , колегія суддів не перевіряє з огляду на скасування вироку у повному обсязі, однак на які має бути звернута увага суду під час нового розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до Оболонського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ____________ ____________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4