Номер провадження: 11-сс/813/1562/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0002132 від 18.06.2018 р.,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0002132, внесеного до ЄРДР 18.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що слідчий провів ряд слідчих дій та обґрунтовано, всебічно, повно та неупереджено встановив, що в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

- слідчим у постанові не зазначено, що в ході проведення досудового розслідування було виконано всі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення;

- слідча не виконала всі можливі заходи щодо розшуку адвоката ОСОБА_9 , не допитала свідків та очевидців події, не допитала сина ОСОБА_6 ОСОБА_10 , не визнала останнього потерпілим;

- в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110, ст. 94, ч. 1 ст. 91 КПК України, в постанові не викладена відповідна оцінка наявних у провадженні доказів, не зазначені мотиви прийняття рішення, не надана юридична оцінка документам, що долучені до кримінального провадження.

Посилаючись на викладене, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати постанову слідчого від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження, повернути матеріали до СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для проведення іншим слідчим досудового розслідування у загальному порядку у відповідності до вимог КПК України.
В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Оскаржуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002132 від 18.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогост. 356 КК України, представник ОСОБА_7 послався на те, що вона винесена без об`єктивної та неупередженої перевірки обставин справи, а також без виконання усіх необхідних слідчих дій.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови слідчого, вона відповідає вимогам зазначеної норми закону, та слідчий належним чином мотивував своє рішення, навів докази у кримінальному провадженні, та надав їм об`єктивного аналізу і зазначив, на яких підставах ним прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, що знайшло своє підтвердження в самих матеріалах кримінального провадження.
Так, з матеріалів кримінального провадження №0002132 від 18.06.2018 р. вбачається, що СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2018 року за №0002132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення по факту самоправства вчиненого відносно її сина, яке виразилось у самовільному захопленні об`єкта нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
При цьому, в своєму допиті ОСОБА_6 пояснила, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належала квартира АДРЕСА_1 , яку вона у 2014 році на підставі договору дарування подарувала своєму чоловікові ОСОБА_11 , та вказала, що цей договір був укладений нею під впливом тяжкої обставини, а саме небезпеки втратити житло внаслідок можливих дій з боку кредиторів, у яких остання зайняла грошові кошти у сумі 15000 доларів США.
При цьому, проведеним досудовим розслідуванням, слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову 22.06.2020 р. про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні невстановлених осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, мотивувавши своє рішення тим, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виникли цивільно-правові відносини.
В свою чергу, із наявних в матеріалах провадження доказів вбачається, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.
В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року касаційна скарга ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 р. у вказаній справі відхилена, рішенням апеляційного суду Одеської області залишено без змін, тобто рішення суду апеляційної інстанції яким відмовлено у визнані договору дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , набрало законної сили.
Тобто, на час звернення ОСОБА_6 до Малиновьського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення злочину, а саме 16.05.2018 р. існувало рішення суду, що набрало законної сили, яке не скасоване та в діях осіб, на яких остання вказувала у своїй заяві відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачені ст. 356 КК України.
Зазначені обставини й викладені в ухвалі слідчого судді від 11.09.2020 р. та постанові слідчого від 22.06.2020 р., які в повному обсязі вмотивовані та обґрунтовані, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції не встановлені.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею вмотивовано прийнято рішення, а доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є не обґрунтованими.
Одночасно доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права, та незаконністю прийнятого слідчим рішення зводяться до незгоди з висновками слідчого судді та слідчого, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, а також ґрунтуються на власній оцінці апелянтом обставин події та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені слідчим, перевірені слідчим суддею та судом апеляційної інстанції відповідно до законодавствата на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
За таких обставин, ухвала слідчого судді є такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2020 р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0002132, внесеного до ЄРДР 18.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4