Справа № 317/196/2020
№/п 1-кп/317/4055/19

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001516 від 17.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 14.12.2019 приблизно о 13 годині 20 хвилин, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, знаходячись на березі Верхів`я Каховського водосховища Балабинської затоки на землях Балабинської селищної ради Запорізького району, Запорізької області, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», яке затверджене наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року, займався незаконним рибним добувним промислом, та за допомогою забороненого знаряддя лову «сітки ліскової» та незаконно виловив:

?14 екземплярів особин «краснопірка», вартістю 68 гривень за одну особину, на загальну суму 952 гривні;

?554 екземпляри особин «карась сріблястий», вартістю - 17 гривень за одну особину, на загальну суму 9418 гривень;

Всього ОСОБА_4 виловив риби на загальну суму 10370 гривень, чим згідно висновку завідуючого відділом вивчення біоресурсів водосховищ Інституту рибного господарства НААН України, завдав істотної шкоди рибному господарству України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винними у злочині, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив правопорушення при вищевикладених обставинах. Виловлену ним сіткою рибу при його присутності перерахували працівники поліції та рибоохорони. В скоєному розкаявся. Заявлений цивільний позов визнав в повному обсязі.
Представник цивільного позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу за відсутності представника.
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують його особу.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.249 ч.1 КК України, якназаконне зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив правопорушення (на час розгляду справи проступок) невеликої тяжкості. Суд бере до уваги дані про те, що ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання позитивно, раніше не судимий, на обліках не перебуває, добровільно шкоду не відшкодував, офіційних джерел доходу не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Цивільний позов, що заявлено підтримано представником цивільного позивача в судовому засіданні, окрім того, ОСОБА_4 його визнав в повному обсязі.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а покарання можливо призначити в межах статті кримінального кодексу. Враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст.50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з випробуванням.
Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України з урахуванням положень ст.96-1 КК України, в обсязі пред`явлених суду постанов про визнання речовими доказами.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні проступку, передбаченого ст. 249 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої шкоди 10370 гривень на користь держави. (отримувач платежу Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області / смт. Балабине Запорізький район Запорізька область р/р UA 0008123, , код бюджетної класифікації 24062100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сітку ліскову білого кольору довжиною 75 м висотою 1 метри, вічко 35ммх35 мм, яка знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РВП - примусово безоплатно вилучити у власність держави.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1