Справа № 717/910/20
ВИРОК
02.12.2020 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , світа повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-вироком Кельменецького районного суду від 17.09.2007 за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;
-вироком Вижницького районного суду від 18.08.2010 року за ч.2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;
-вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.05.2012 року за ч.2 ст. 307 із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 01.07.2014 року на підставі закону України «Про амністію»,
за ч.1 ст.185 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 17 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів в с. Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області з неогородженої території ТОВ «АТЗТ Мирне», шляхом вільного доступу, таємно за допомогою транспортного засобу мотоцикла марки «ІЖ- Планета-4» зеленого кольору без номерного знаку, який йому не належить, викрав 12 секцій металевої огорожі загальною вагою 840 кілограм, вартістю 2100 гривень, які перевіз до свого місця проживання. Після чого ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши товариству з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Мирне» матеріальну шкоду на загальну суму 2100 гривень. Завдану шкоду обвинувачений відшкодував частково в сумі 518 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання про те, що 17 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він на мотоциклі марки «ІЖ -Планета-4» їхав польовою дорогою з с. Комарів в с. Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області. Проїжджаючи повз територію колишньої тваринницької ферми він в бур`янах помітив металеву огорожу. Так як через карантини не було роботи він вирішив взяти даний метал, так як вважав, що він нікому не належить. Пізніше йому стало відомо, що цей метал належить ТОВ «АТЗТ Мирне». Тут він викрав 12 секцій металевої огорожі, які завантажив на вищевказаний мотоцикл та перевіз до себе додому, де він проживає. Наступного дня по селу проїжджав автомобіль, і він почув в гучномовець, що приймають металолом. Він зупинив даний автомобіль та продав підприємцям, які заготовляють метал, секції металевої огорожі, які викрав напередодні загальною вагою до 1 тони, за що отримав кошти в сумі приблизно 2000 грн. Кошти він витратив на власні потреби. Коли до нього звернулись працівники поліції, він все добровільно їм розповів, тому що дізнався, що викрадене майно належить потерпілому. Завдану шкоду ТОВ «АТЗТ Мирне» він частково відшкодував в сумі 550 гривень, решту обіцяє відшкодувати. Про вчинене щиро жалкує, розкаюється у вчиненому. Обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судовий розгляд був обмежений його допитом, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненому стверджується його показаннями.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносилось на час вчинення до злочинів середньої тяжкості, а на даний час до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, характер заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу.
При цьому суд враховує таке. Відповідно до ч.2,3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 17.04.2020 року. З 01.07.2020 року було посилено кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону, чинній станом на 17.04.2020 року.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1