ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000515 від 23.07.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, офіційно не працевлаштований, неодружений, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 205-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На початку травня місяця 2018 року (більш точну дату не надалося можливим встановити), ОСОБА_5 погодився на пропозицію невстановленої особи за грошову винагороду перереєструвати юридичну особу на своє ім`я, при цьому не маючи наміру займатися фінансово господарською діяльністю, надавши невстановленій особі копії сторінок свого паспорту серії НОМЕР_1 виданого Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 11.06.2012 р. та картку платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 .
Згідно з домовленістю між ОСОБА_5 та невстановленою особою, остання повинна виготовити проекти документів, необхідних для державної реєстрації та внесення інформації про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які будуть мати завідомо неправдиві відомості щодо реального наміру ОСОБА_5 здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного товариства, а саме: укладати фінансово-господарські договори з підприємствами-контрагентами про купівлю-продаж товарно-матеріальних цінностей, виконання робіт, надання послуг, перераховувати/отримувати грошові кошти з використанням рахунків товариства за проведені вищевказані дії.
З метою реалізації свого злочинного умислу, в першій декаді травня місяця 2018 року, а саме 3 травня 2018 року в денний період часу, ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою особою в приміщенні нотаріусу ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, засвідчив своїм підписом надані та підготовлені за невідомих обставин документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме щодо зміни керівника, засновника та відомостей про юридичну особу ТОВ «Оптдорбудстрой» (), зокрема:
- договір відступлення частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадіз» від 3 травня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 придбав частку у статутному капіталі ТОВ «Мадіз» у розмірі 100% (ста відсотків), що в грошовому еквіваленті становить 11000 грн. та став одноосібним власником вказаного підприємства;
- Статут ТОВ «ОПТДОРБУДСТРОЙ» (41896411) (нова редакція) від 03.05.2018 року.
В подальшому, 04 травня 2018 року в денний період часу, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю, зустрівся з невстановленою особою біля центрального входу до кінотеатру «Правда-Кіно» розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський буд. 86 та достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, засвідчив своїм підписом наданий та підготовлений за невідомих обставин документ, який містив завідомо неправдиві відомості, а саме щодо зміни керівника, засновника та відомостей про юридичну особу ТОВ «Мадіз» (41896411) від 04.05.2018 року. Відповідно до вказаної заяви назва підприємства ТОВ «Мадіз» (41896411), змінена на ТОВ «Оптдорбудстрой» (), одноосібним власником та керівником ТОВ «Оптдорбудстрой» () визначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Далі, на підставі внесених ОСОБА_5 недостовірних відомостей до офіційних документів, які в подальшому були надані невстановленою особою до виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснено державну перереєстрацію ТОВ «Оптдорбудстрой» () (реєстраційний номер справи №1_227_018107_79) з колишнього директора та засновника ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , будучи формально директором та засновником ТОВ «Оптдорбудстрой» (), не мав наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного товариства, а саме: укладати фінансово-господарські договори з підприємствами-контрагентами про купівлю-продаж товарно-матеріальних цінностей, виконання робіт, надання послуг, перераховувати/отримувати грошові кошти з використанням рахунків товариства за проведені вищевказані дії. Підписання ОСОБА_5 ТОВ «Оптдорбудстрой» () зазначених документів дало змогу невстановленим особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.
Дії ОСОБА_5 , які виразились у внесенні в документи ТОВ «Оптдорбудстрой» (), які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, порушив норми законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності та порядок оподаткування, а саме:
-ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі державна реєстрація) офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;
- п. 3 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003, відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, несуть засновники (учасники) юридичної особи;
-ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», згідно з якою державна реєстрація базується на таких принципах, зокрема: обов`язковість державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі, об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Єдиному державному реєстрі, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
-ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах;
-ст. 89 Господарського кодексу України, за якою управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках учасники товариства;
-ст. 92 Цивільного кодексу України, відповідно до якої юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом;
-ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.
28 липня 2020 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
Сторони погодили покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8 500 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.205-1 КК України визнав повністю, суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному акті.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 205-1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, в редакції на час вчинення злочину, відноситься до нетяжких злочинів, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 468, 469, 473-475 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 липня 2020 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази: реєстраційну справу юридичної особи зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днівз дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угодане може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому тапрокурору.

Суддя ОСОБА_1