ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001797, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 листопада 2020 року, визначено заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що ні слідчим, ні прокурором не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Вказує на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має матір, веде домогосподарство, неофіційно працює, а отже, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 18 вересня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до сховища.
З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду від 18 вересня 2020 року, в ході якого було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, біля буд. 4, в ході якого було вилучено кабельну продукцію та інші речові докази; протоколом огляду від 18 вересня 2020, в ході якого було вилучено автомобіль ВАЗ 21051 та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 18 вересня 2020 року, в ході якого свідки повідомили, що 17 вересня 2020 року при патрулюванні території Шевченківського району м. Дніпро, а саме при відпрацюванні виклику «крадіжка» за адресою м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго біля буд. 4 було затримано 3 особи, які викрадали кабельну продукцію; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18 вересня 2020 року, в ході якого свідок вказав, про те що 17 вересня 2020 року близько 23 год. 25 хв. був вдома та бачив як три чоловіка здійснюють крадіжку кабельної продукції біля буд. 4 на вул. Святослава Хороброго у м. Дніпрі; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком за участі свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав підозрюваного як одного з чоловіків, які здійснювали крадіжку кабельної продукції 17 вересня 2020 року близько 23 год. 25 хв. біля буд. 4 на вул. Святослава Хороброго у м. Дніпрі; а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, останній офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей чи інших утриманців не має, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Крім того, ОСОБА_8 не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має матір, веде домогосподарство, неофіційно працює, слід зазначити, що вони не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки вони не були підтверджені належними даними, та не є самі по собі достатньо переконливим фактом, який б істотно зменшував визначені судом наявні ризики.
Посилання сторони захисту на відсутність інших, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, в даному випадку є безпідставним, оскільки вказані ризики не були визначені слідчим суддею, як підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому, в даному випадку, апеляційним судом не перевіряються.
Інші, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя,визначаючи розмір застави, врахував тяжкість пред`явленої підозри та матеріальний стан ОСОБА_8 , тому законно, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже, що встановлений слідчим суддею розмір застави є справедливим та здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4