Справа № 496/4492/20
Провадження № 1-кс/496/1655/20
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року м. Біляївка
Слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання інспектора СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000147 від 30.10.2020 року, за ознаками ст. 290 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Інспектор СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням і просить накласти арешт на: автомобіль КІА СEED р.н. НОМЕР_1 , номерну деталь з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які були вилучені 29.10.2020 року в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Біляївський район, Київське шосе, 27-а, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, із забороною відчуження, розпорядження та користування.
Вказане клопотання погоджено прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 30.10.2020 року, за ознаками ст. 290 КК України, за наступною фабулою: «29.10.2020 року до чергової частини Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від працівника сервісного центра МВС про те, що в ході огляду транспортного засобу КІА СEED р.н. НОМЕР_1 було виявлено умисно змінений номер кузова».
Частиною 2 статті 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються змісту клопотання про арешт майна, а саме: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з цим, в прохальній частині клопотання інспектор просить накласти арешт на: автомобіль КІА СEED р.н. НОМЕР_1 , номерну деталь з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які були вилучені 29.10.2020 року в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Біляївський район, Київське шосе, 27-а, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, із забороною відчуження, розпорядження та користування, не зазначаючи ані підстав, ані мети арешту, не містить належного обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а також не зазначений власник цього майна, тому суд позбавлений можливості викликати його в судове засідання.
Доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, дізнавача, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/дізнавача та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Виходячи з визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, що виключає надіслання повідомлення поштою, фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. ст. 22, 24-28, 172 КПК України.
Обставини, вказані вище, не дають можливості слідчому судді врахувати вимоги п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, як то наслідки арешту майна для інших осіб, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки інспектором у клопотанні про арешт не наведено обґрунтованих підстав, у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт вищевказаного майна, не вказано мету арешту, відомості про власника майна у прохальній частині клопотання та його контактні дані, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення зазначеного клопотання прокурору та встановлення строку у 72 години для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 171, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання інспектора СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000147 від 30.10.2020 року, за ознаками ст. 290 КК України повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та встановити строк у 72 години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1