Справа № 573/48/21
Номер провадження 1-кп/573/38/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Сумської області, Сумського району, с. Стецьківка, мешканки АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади.

Наказом начальника ГУНП у Сумській області по о/с від 24 жовтня 2019 року №401 капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП у Сумській області.

Згідно з посадовими інструкціями начальника СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП у Сумській області капітана поліції ОСОБА_7 його завданням, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: стеження за безпекою дорожнього руху; виявлення адміністративних правопорушень, складання в межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення; здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення; у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень та інших подій, невідкладна організація оперативного реагування СРПП на них; у разі виявлення СРПП ознак кримінального правопорушення доповідати заступникові начальника СРПП (старшому інспектору - черговому) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце його вчинення.

Відповідно до ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, начальник СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП у Сумській області капітан поліції ОСОБА_7 є представником влади та службовою особою.

17 грудня 2020 року близько 14 години 50 хвилин наряд поліції в складі начальника СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_7 , начальника СРПП №1 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі «Skoda Octavia», реєстр. номер НОМЕР_1 (19 регіон), згідно з графіком і книги нарядів несли службу з охорони громадського порядку, рухалися по вул. Гагаріна, що в м. Білопілля, де помітили автомобіль «Opel Astra» з номерним знаком НОМЕР_2 .

У подальшому зазначеними працівниками поліції встановлено, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_9 .

При зупинці автомобіля «Opel Astra», ресєтр. номер НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_9 не маючи при собі необхідних документів для керування вказаним автомобілем, а саме: посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вищезазначений автомобіль, пояснив, що вказані документи знаходяться в нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 , і запропонував прослідувати за вказаною адресою для їх пред`явлення.

Після того, 17 грудня 2020 року близько 14 години 56 хвилин начальник СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП у Сумській області капітан поліції ОСОБА_7 , начальник СРПП №1 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де зупинились на узбіччі дороги неподалік вказаного домогосподарства.

У вказани день близько 15:00 години з вказаного будинку на вулицю вийшла матір ОСОБА_9 ОСОБА_4 , яка пояснила, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 знаходиться в будинку, до якого вона не має доступу.

Крім того, 17 грудня 2020 року близько 15:00 години, перебуваючи неподалік подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , вищезазначеними працівниками поліції Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області під час спілкування з ОСОБА_9 встановлено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, та в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, та ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів про право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки. У цей момент ОСОБА_4 розуміючи, що її син ОСОБА_9 допустив порушення Правил дорожнього руху України в частині керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів про право керування таким транспортним засобом та його можуть притягнути до адміністративної відповідальності, вирішила запропонувати начальнику СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП у Сумській області капітану поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2000 грн. за умови, що на її сина не буде складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 126 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 грудня 2020 року близько 15 години 41 хвилини ОСОБА_4 , сівши на водійське сидіння службового автомобіля «Skoda Octavia», реєстр. номер НОМЕР_1 (19 регіон), де в цей час на пасажирському сидінні перебував начальник СРПП №3 Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_7 , та дістала 2000 грн. купюрами номіналом по 500 грн., поклавши їх на відкриту частину його сидіння, надавши таким чином працівнику поліції неправомірну вигоду.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки вона вчинила пропозицію та надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

13 січня 2021 року відповідно до ст. 471 КПК України між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України. Обвинувачена зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялася, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечувала, просила затвердити угоду.

Прокурор і захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням особи обвинуваченої, скарг на яку за місцем проживання не надходило, обставин, які пом`якшують її покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 961, п. 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилучені за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, крім іншого, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено - переходять у власність держави.

З огляду на викладене грошові кошти в сумі 2000 грн., які належать ОСОБА_4 , зберігаються в банківській ячейці АТ КБ «Приватбанк» та були предметом неправомірної вигоди, підлягають спеціальній конфіскації.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвали слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року, якими накладений арешт на грошові кошти в сумі 2000 грн. і нагрудну відеокамеру, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 13 січня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання за цим злочином у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ст. 961, п. 3 ч. 1 ст. 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в сумі 2000 грн. купюрами по 500 грн. кожна із серійними номерами ВФ 9205351, МВ 2443077, ЛБ 2072786, ХЖ 9533275, які зберігаються в банківській ячейці АТ КБ «Приватбанк».

Скасувати арешт на грошові кошти в сумі 2000 грн. купюрами по 500 грн. кожна із серійними номерами ВФ 9205351, МВ 2443077, ЛБ 2072786, ХЖ 9533275, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року.

Скасувати арешт на нагрудну відеокамеру, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року.

Речові докази:

- цифрову нагрудну відеокамеру «СаmmPro 1826R2.3/32», яка зберігається в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП, повернути ГУНП в Сумській області.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя