Справа № 135/11/21
Провадження № 1-в/135/2/21
УХВАЛА
іменем України
15.01.2021 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду Вінницької області звернувся адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначивши, що вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2006 ОСОБА_4 було засуджено до до довічного позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 15.03.2006. Вважає, що ОСОБА_4 має право на перегляд довічного строку покарання, оскільки він відбув уже 15 років позбавлення волі, має задовільну поведінку. Відтак йому слід замінити призначене покарання на покарання у виді позбавлення волі, та зарахувати у цей строк відбуте ним покарання.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що підстав для його задоволення немає, оскільки законом не передбачено можливості пом?якшення покарання особам, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши пояснення засудженого, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Судом витребовувались у адміністрації Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» та досліджувались в судовому засіданні ті копії документів з особової справи засудженого ОСОБА_4 , які вважали за необхідне дослідити учасники справи.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2006 ОСОБА_4 засуджено за п.п.1, 2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.2 ст.194, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 15.03.2006.
02.11.2006 ухвалою Верховного Суду України вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2006 залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2006 набрав законної сили 02.11.2006.
16.05.2016 ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2006 термін попереднього ув`язнення з 15.03.2006 по 02.11.2006, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)».
Законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. ст. 81, 82, 85, 87 КК України, визначені підстави для умовно дострокового звільнення засудженої особи від відбування призначеного судом першої інстанції покарання або ж заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а процедура розгляду таких питань врегульована ст. ст. 537, 539 КПК України.
Так, положеннями ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Статтею 51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк (п. 11 ч. 1ст. 51 КК України) і довічне позбавлення волі, тобто безстрокове покарання (п. 12 ч. 1ст. 51 КК України) є різними видами покарань.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року (справа №5-16кс11), яка є обов`язковою для всіх судів, покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії.
Можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким передбачена ст. 82 КК України та може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.
Застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України у сфері кримінальної юстиції не передбачене.
Проте, законодавство України про кримінальну відповідальність передбачає механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.
Частиною першою статті 87 Кримінального кодексу України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.
Згідно з частиною другою статті 87 Кримінального кодексу України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Суд вважає за потрібне роз`яснити засудженому, що відповідно до пунктів 2-4, 9 Положення «Про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, помилування засуджених здійснюється у виді: заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років; повного або часткового звільнення від основного і додаткового покарань. Право клопотати про помилування має в тому числі особа, яка засуджена судом України і відбуває покарання в Україні. Клопотання про помилування може бути подано після набрання вироком законної сили, а у разі оскарження вироку в касаційному порядку - після прийняття рішення відповідним судом. У випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Під час розгляду клопотання про помилування враховуються: ступінь тяжкості вчиненого злочину, строк відбутого покарання, особа засудженого, його поведінка, щире каяття, стан відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, сімейні та інші обставини; думка адміністрації установи виконання покарань або іншого органу, який виконує покарання, спостережної комісії, служби у справах дітей, місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, громадських об`єднань та інших суб`єктів про доцільність помилування.
Отже, чинним законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.
Такою можливістю вправі скористатися і засуджений ОСОБА_4 за умов, які передбачені Положенням «Про порядок здійснення помилування».
При розгляді справи «Вінтер і інших проти Об`єднаного Королівства» 09.07.2013 в Європейському суді було обговорено питання законності застосування довічного ув`язнення в Договірних країнах, де Україна була згадана в числі 5 країн, в якій хоча законодавством і не передбачено умовно-дострокове звільнення при пожиттєвому ув`язненні, проте довічно засудженим дозволено клопотати перед Президентом про помилування, що не було визнано порушенням міжнародних норм.
Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 про пом`якшення призначеного покарання.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 7, 26, 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Суддя