УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2021 Справа №607/1074/21 Провадження №1-кс/607/569/21 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання ОРД Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000222 від 13.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 до слічого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання ОРД Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000222 від 13.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У скарзі ставиться питання про зобов`язання дізнавача сектору дізнання ОРД Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000222 від 13.05.2020 провести допит свідка ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 посилається на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2020 по справі №607/22394/20 дізнавача сектору дізнання ОРД Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області зобов`язано провести допит свідка ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000222 від 13.05.2020 , однак станом на час звернення до слідчого судді зі скаргою, такий допит не проведено.

Вказані обставини, на думку скаржника ОСОБА_2 свідчать про те, що дізнавач вчинив бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, що і стало підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Так, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З доданих до скарги матеріалів вбачається, що слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2020 у справі №607/22394/20 зобов`язано уповноваженого дізнавача сектору дізнання ОДР Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 13.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, провести допит свідка ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту скарги, не погоджуючись з бездіяльністю дізнавача, який так і не допитав свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Однак слід зауважити, що ОСОБА_2 дійшов хибної думки, визначивши бездіяльність дізнавача саме в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як зазначалося вище, до слідчого судді на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що прямо передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, а також рішення, які хоч прямо і не передбачені КПК, але фактично прийняті слідчим або прокурором. При цьому, всі інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом оскарження в суді під час підготовчого провадження.

Тобто, рішення, дії чи бездіяльність, можливість оскарження яких прямо не передбачена одним з пунктів ч. 1 ст. 303 КПК, на стадії досудового розслідування не можуть бути предметом судового контролю з боку слідчого судді. Наведене відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».

Отже, слідчий суддя зазначає, що встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 - 316 КПК.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків дізнавача, слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Положеннями ст.. 224 КПК України не встановлено строків проведення допиту, з огляду на що органи досудового розслідування при здійсненні слідчих (розшукових) дій повинні керуватися встановленими ч. 2 ст.. 219 КПК положеннями щодо строків досудового розслідування.

Як видно, не встановлено такого строку і в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2020 у справі №607/22394/20.

Приймаючи рішення слідчий суддя також враховує, що обов`язковість судового рішення до виконання закріплена у ст. 129-1 Конституції України, за якою держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку ; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 5 ст. 532 КПК України встановлено, що ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України).

Зрештою, невиконання дізнавачем ухвали слідчого судді тягне за собою іншу відповідальність, ніж визначення бездіяльності за ст.303 КПК України

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 не містить відомостей про бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні тих процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, тому скарга не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання ОРД Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000222 від 13.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1