Справа № 157/996/20
Провадження № 1-кп/162/83/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
15 вересня 2020 року смт Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції
в залі судових засідань клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 14.06.2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поди, Чорноярського району Астраханської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2014 р. за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три роки), на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки;
- вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11.12.2014 р. за ст.395 КК України до 3 (трьох) місяців арешту;
- ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17.06.2016 р. на підставі ч.2 ст.78 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2014 р. за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, скасовано та направлено його в місця позбавлення волі для відбуття цього покарання;
- ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 14.09.2018 р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 10 (десять) місяців 21 (двадцять один) день;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Любешівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 14.06.2020 року щодо ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17.06.2020 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.08.2020 року включно.
Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28.07.2020 року ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту змінено на тримання під вартою на строк 60 днів з 28.07.2020 року до 25.09.2020 року включно, з визначеним розміром застави 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
На адресу суду від прокурора у кримінальному провадженні №0000273 надійшло клопотання, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
Клопотання умотивоване тим, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 25.09.2020 року, однак, ризики передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, а продовжують мати місце, прокурор просить продовжити термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з правом внесення застави.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив задовольнити клопотання, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили відхилити клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jeиius v. Lithuania), заява № 34578/97, рішення у справі "Нечипорук і Йонкало" (NechiporukandYonkalov.Ukraine), заява № 42310/04).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням його конкретних обставин.
У судовому засіданні прокурор довів наявність, на теперішній час, ризиків, визначених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились. Звернув увагу, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, новий злочин вчинив протягом нетривалого часу після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Більше того, залишив визначене ухвалою суду місце цілодобового домашнього арешту, що підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні, чим порушив покладені на нього процесуальні обов`язки, що в подальшому призвело до зміни запобіжного заходу на більш суворий - у виді тримання під вартою. Всі вищевказані факти свідчать про те, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливаючи на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду. З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, про який клопоче сторона захисту, не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків.
Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, в ухвалі суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний та сімейний стан, ступінь вищевказаних ризиків, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, який здійснюватиме дане кримінальне провадження, за першою вимогою; не відлучатися із місця реєстрації, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
На підставі наведеного, керуючись статтями 183, 199, 315, 372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосований стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, по 13 листопада 2020 року включно.
Визначити розмір застави 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень, за умови внесення якої на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.
У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, який здійснюватиме дане кримінальне провадження, за першою вимогою;
2) не відлучатися із місця реєстрації, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1