Справа № 376/2550/18
У Х В А Л А

01.02.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

під час проведення судового засідання в залі суду в режимі відеоконференції з державною установою «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000186 від 18.04.2018 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_10 , обвинуваченого за ст.ст. 27 ч.3, 187 ч.3 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ст.187 ч. З КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не доставлений обвинувачений ОСОБА_11 .

З метою дотримання процесуальних прав обвинуваченого щодо безпосередньої участі ОСОБА_11 при проведенні судового засідання, прокурором заявлено клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та забезпечення доставки обвинуваченого ОСОБА_11 до зали судових засідань.

Обговоривши зазначене клопотання зі сторонами провадження, суд вважає за необхідне, з метою дотримання процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_11 , відкласти судовий розгляд на 14 березня 2019 р. 10 год.

Зважаючи на викладене, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні та продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, не зменшилися та не змінилися.

Обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину. Вважає, що є наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду та ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , який був продовжений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 р. до 08 лютого 2019 р. включно.

Закінчити розгляд кримінального провадження до вказаної дати не надається можливим, а тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ще на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_7 проти зазначеного клопотання заперечують, зазначаючи про його безпідставність та відсутність заявлених прокурором ризиків.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник при вирішенні зазначеного клопотання, послалися на розсуд суду.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років і може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 сг.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник щодо задоволення вказаного клопотання не заперечують.

Потерпілі, обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_10 з наступних підстав.

Враховуючи вимоги ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування №0000186 від 18.04.2018 р строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 закінчується 16.12.2018 р.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч.3 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст.177,178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 .

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжній щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_11 повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_11 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Зважаючи на викладене, клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на інший - у виді домашнього арешту, не підлягає задоволенню.

При цьому суд, розглянувши клопотання прокурора, вважає за необхідне продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.5,6 ст. 194 КПК України.

Додаткову вимогу прокурора про покладення на ОСОБА_10 зобов`язання не відвідувати кафе, бари, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив, суд вважає безпідставною.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - по 01 квітня 2019 р. включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком на 2(два) місяці до 01 квітня 2019 р., з покладенням обов`язків:

= прибувати до прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Сквира Київської області без дозволу прокурора та суду;

= повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3