Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

27 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

в особі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

В провадженні судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заявили відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, мотивуючи тим, що виникли сумніви у його неупередженості. Вказують, що суддя призначив підготовче судове засідання та проводив в подальшому судові засідання з порушенням строків, визначених КПК України. Окрім того допускав до участі в розгляді справи прокурорів, які не мали повноважень на участь у справі та проводив судові засідання, вважає, що прокурори, допущені до розгляду даного кримінального провадження не мають повноважень на участь в розгляді справи.

Також зазначив, що суд безпідставно відмовив у повернені обвинувального акта та не розглянув клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, чим порушив конституційне право обвинуваченого на захист.

Вказують, що виникли сумніви у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити. Наголошував на порушення суддею прав сторони захисту щодо допуску до участі в розгляді справи прокурорів без повноважень.

Прокурор вказує, що його повноваження підтверджені належним чином, судові засідання у справі відкладались неодноразово через сторону захисту, яка намагається затягнути розгляд справи.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України, суд не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Як вбачається з доводів захисника, однією із підстав відводу судді був допуск до участі в розгляді кримінального провадження прокурора, який не має повноважень підтримувати публічне обвинувачення.

Однак на думку суду питання про допуск до участі в розгляді справи прокурора є прерогативою суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

У випадку наявності сумніву щодо відсутності повноважень прокурора учасники провадження вправі заявити відвід прокурору з наведених підстав.

Окрім того захист вказує на те, що суд призначив та розглядав кримінальне провадження з порушенням строків, відмовив стороні захисту у поверненні обвинувального акта прокурору та не розглянув клопотання про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Однак дані посилання судом не приймаються до уваги, оскільки наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. 75, 76 КПК України для відводу судді.

За ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені заявником процесуальні моменти, які стали підставою для відводу, є по суті баченням суду порядку розгляду відповідного клопотання, обсягу обставин, яким треба надати оцінку під час прийняття судового рішення та мотивування своїх висновків.

Зокрема, сам по собі факт прийняття чи неприйняття суддею процесуального рішення у справі, не може бути розціненими як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді.

Всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Відповідно підстави для задоволення клопотання про відвід судді ОСОБА_6 відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 75, 80-82, 369 КПК України, суд,

постановив :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1