Справа № 466/5898/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1253/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою задоволено подання начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_8 про приведення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а також зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

Заслухавши доповідача,думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який доводи апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст.72 КК України.

Колегією суддів встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 29.03.2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., ухвалено виконувати самостійно.

01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, відповідно до якого санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином, призначене ОСОБА_6 покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, перевищує санкцію вказаної статті після набрання чинності Закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

У зв`язку з цим, з огляду на те, що закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність має зворотну дію у часі, а також враховуючи положення ст. 72 КК України щодо складання покарань, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення подання начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_8 про приведення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Поряд з цим, суд першої інстанції, привівши вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, не врахував, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та не застосував положення ст. ст. 71, 72 КК України щодо складання покарань за сукупністю вироків та переведення більш суворого покарання у виді позбавлення волі до покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, з огляду на це, судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при приведенні вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, що унеможливлює суд апеляційної інстанції перевірити доводи, викладені у апеляційній скарзі, а тому ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2020 року підлягає скасуванню із направлення справи на новий судовий розгляд.
Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати ухвалу суду апеляційної інстанції, перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скаргзі, та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17.06.2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання її копії.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4