Провадження №11-сс/801/825/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000359 від 09.10.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічна, Старосинявського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України -
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
слідчого ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2020 року клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 до 18 години 00 хвилин 03 січня 2021 року в межах строку досудового розслідування.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 18 години 00 хвилин 03 січня 2021 року.
Одночасно визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України. В іншій частині відмовлено.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатись із села Івонівці Тиврівського району, Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за винятком випадків проведення слідчих дій з одночасною участю підозрюваного та зазначених вище осіб.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше ніж 08.10.2020, вирішили заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 .
Так, 08.10.2020, реалізуючи свій злочинний намір направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого, близько 10.00 год., ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 та на даний час із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами приїхали на підприємство по виготовленню олії ТОВ «Кашуба Д.П.», що розташоване за адресою; Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Привокзальна, 26А, не вишукуючи жодного надуманого приводу, в усній формі, висунув ОСОБА_10 вимогу передати їм грошові кошти в сумі 200 000 грн. та 2000 доларів США, погрожуючи застосуванням до нього фізичного насильства, у випадку відмови передати кошти.
Не зупиняючись на вчиненому, маючи намір виконати всі свої дії до кінця, спрямовані на вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів, 05.11.2020 близько 12:00 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 приїхали на вищевказане підприємство по виготовленню олії, де в рішучій формі висловили вимогу ОСОБА_10 щодо передачі їм грошових коштів в сумі 780 000 грн. та 2000 доларів США. У свою чергу потерпілий повідомив, що у нього відсутня така сума, у зв`язку з скрутним фінансовим становищем. У відповідь на це ОСОБА_11 висловив вимогу ОСОБА_10 , щодо переоформлення права власності на підприємство по виготовленню олії на ОСОБА_7 , при цьому погрожуючи застосуванням фізичного насильства. При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_11 , перебували поряд з метою подолання волі потерпілого, і досягнення кінцевої злочинної мети.
Побоюючись виникненню для себе негативних наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень, сприймаючи погрози вищевказаних осіб реально, ОСОБА_10 повідомив, що підприємство по виготовленню олії ТОВ «Кашуба Д.П.» належить його доньці ОСОБА_15 .
Після цього, не зупиняючись на вчиненому, маючи намір виконати всі свої дії до кінця, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вказали ОСОБА_10 сісти до автомобіля «Ssang Yong Rexton», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 та проїхати із ними в м. Вінницю, для оформлення нотаріальної довіреності, щодо права власності на підприємство по виготовленню олії. Приїхавши в м. Вінницю, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вказали ОСОБА_10 , щоб він зателефонував своїй донці та сказав під`їхати у визначене ними місце, разом із документами на підприємство, а саме на вулицю Келецьку, 64/63 в м. Вінниця, до приміщення нотаріуса « ОСОБА_16 », для подальшого оформлення вищевказаної нотаріальної довіреності.
Приїхавши до приміщення нотаріуса «Рудик В.В.», ОСОБА_10 вийшов із автомобіля із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та пішли в напрямку ОСОБА_15 , яка їх очікувала перед входом в нотаріальну контору. Побоюючись виникненню для себе та своєї доньки негативних наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень, сприймаючи погрози вищевказаних осіб реально, потерпілий про дані обставини їй не повідомляв. Далі, потерпілий разом із своєю донькою та ОСОБА_7 , зайшов у середину приміщення нотаріальної контори, де в його присутності оформив довіреність на своє ім`я, з подальшою перереєстрацією на ОСОБА_7 .
При цьому, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , перебували поряд з метою подолання волі потерпілого, і досягнення кінцевої злочинної мети.
Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду від 07.11.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 задоволити, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів.
Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що, постановляючи ухвалу про часткове задоволення клопотання, слідчим суддею визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., однак без обгрунтування мотивів такого рішення та причин лише часткового задоволення клопотання.
Судом не надано належної правової оцінки ступеню ризику незаконного впливу на потерпілого та достатності заходів, необхідних для його запобіганню, оскільки доведений ризик полягає у тому, що характер кримінального правопорушення, частина обєктивної сторони якого полягала у застосуванні до потерпілого погроз застосування фізичного насильства, можуть сприяти примушуванню останнього до тих чи інших дій за можливих контактів з підозрюваним, також наявна вірогідність ризику перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, ухвала Вінницького міського суду від 07.11.2020 року підлягає скасуванню в частині визначення застави.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який зазначив, що вина підозрюваного ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, тому ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є незаконною, визначена сума застави в розмірі 168 160 грн не зможе запобігти ризикам встановленим під час досудового розслідування та судового розгляду, захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 07.11.2020 року залишити без змін, вказала, що підозрюваний був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі визначеному ухвалою суду, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов"язки, підозрюваного ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді залишити без змін, оглянувши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 09.10.2020 року ОСОБА_7
06.11.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177, 178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Доводи прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави належним чином є необгрунтованими.
Дійсно, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, має право не визначати розмір застави.
Однак, дана норма закону не містить прямої заборони щодо визначення розміру застави у такому випадку, а лише надає суду таке право.
При цьому слідчий суддя повинен вирішувати питання щодо наявності підстав для визначення розміру застави поряд із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з обставин справи і даних про особу підозрюваного.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя перевірив та врахував всі обставини, які мають значення при визначенні розміру застави.
При розгляді питання щодо визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Європейський суд з прав людини в своїй прецедентній практиці неодноразово вказував, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, обвинуваченого.
Вказана правова позиція знайшла своє відображення і національному законодавстві, а саме в абзаці 2 ч.4 ст.182 КПК України відповідно до якого розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_18 згідно довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Жахнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 362 від 06.11.2020 року за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, згідно довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Жахнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 360 від 06.11.2020 року зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_19 , 1972 р.н., синами ОСОБА_20 , 2003 р.н., ОСОБА_18 , 1986 р.н., ОСОБА_21 , 1989 р.н.
Відповідно з урахуванням особи ОСОБА_18 , обставин кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави є законним та обгрунтованим.

Згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 09.11.2020 року № 04-28/2737 відповідно до квитанції № 0.0..1 від 09.11.2020 року на депозитний рахунок територіального управління надійшли кошти в сумі 168 160 грн., внесені ОСОБА_18 як застава за ОСОБА_7 .
Після внесення застави ОСОБА_7 09.11.2020 року був звільнений з-під варти згідно ч.4 ст. 202 КПК України, що підтверджується листом ізолятору тимчасового тримання №1 ГУНП у Вінницькій області від 09.11.2020 року за № 588/40/01-2020.
Підозрюваний ОСОБА_7 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`явився в судове засідання Вінницького апеляційного суду, а отже, на думку апеляційного суду, застава у визначеному слідчим суддею розмірі в повній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, та запобігає ризикам передбаченим ст.177 КПК України про що зазначив слідчий ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2020 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4