ЄУН193/962/20
Провадження №1-кп/193/118/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
07 вересня 2020 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка, матеріали кримінального провадження №0000025 від 19.08.2020 року, з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 31 серпня 2020 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоюлівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, одружений, освіта базова загальна середня, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 05.11.2012 вироком Софіївського районного суду за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, терміном 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 28.07.2014 вироком Софіївського районного суду за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, терміном 3 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України призначити покарання шляхом часткового приєднання покарання по вироку Софіївського районного суду від 05.11.2012 року, до відбуття покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі;
- 14.03.2018 ухвалою Солонянського районного суду від 01.03.2018 року на підставі ст. 81 КК України звільнено від відбування покарання умовно-достроково
з невідбутим строком: 1 рік 6 місяців 26 днів, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.
Так, в липні місяці 2020 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем власного мешкання та мешкання своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вільного доступу, з гаражного приміщення, яке розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 помітив бензотример марки «Дніпромаш» ГБ-2200, сіро-синього кольору, який належить останній та в ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись відсутністю своєї матері, потерпілої ОСОБА_4 за місцем мешкання та будь-яких свідків-очевидців, діючи повторно та з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з гаражного приміщення на території домоволодіння, таємно викрав бензотример марки "Дніпромаш» ГБ-2200, сіро-синього кольору, що належить ОСОБА_4 , вартість якого но висновку судово-товарознавчої експертизи № 2991/20 від 25.08.2020 року складає 1982,90 гривень, після чого покинув вищевказане приміщення.
Далі, продовжуючи свої незаконні дії, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_5 , вийшовши з гаражного приміщення, направився до житлового будинку, де шляхом відчинення вхідних дверей, які були не замкнуті, проник до кімнати вказаного житлового будинку, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав пилосос марки «Rowenta» моделі «compacted ergo» RО5292R1, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2991/20 від 25.08.2020 року складає 1370,00 грн.
Довівши свої злочинні дії до завершення ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та спричинивши потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № б/н від 25.08.2020 матеріальну шкоду на загальну суму 3352,90 грн.
Своїми умисними протиправними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.
31 серпня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, майнова шкода у кримінальному провадженні відшкодована, потерпіла ОСОБА_4 не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою вину. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік. На підставі п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_5 :
- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоди, та підтвердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала пояснення по суті справи, угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим підтримала у повному обсязі, просила суд її затвердити.
Прокурор щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим не заперечує.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно з положеннями ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами судом враховано дані про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, характеризується посередньо, скарг від жителів села, сусідів на ОСОБА_5 до сільської ради не надходило.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрати на залучення експерта, проведення експертиз під час досудового розслідування відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 серпня 2020 року укримінальному провадженні №0000025 від 19.08.2020 року, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_5 :
- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази - бензотример марки "Дніпромаш" ГБ-2200, сіро-синього кольору та пилосос "Rowenta" модель "compacted ergo" RO5295R1, чорного кольору, який передано потерпілій ОСОБА_4 під розписку - повернути потерпілій ОСОБА_4 (а.к.п.30).
Матеріали кримінального провадження №0000025 від 19.08.2020 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №193/962/20, провадження № 1-кп/193/118/20.
З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1