ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1801/20 Справа № 216/539/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено відповідні обов`язки.
Вирішено питання щодо стягнення витрат на проведення експертизи та долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 13.01.2019, приблизно о 18:45 годині, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись у салоні маршрутного таксі № 300а, автомобіль марки Мерседес Спринтер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке знаходилось на зупинці громадського транспорту «вул. Свято-Миколаївська», у Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_8 , таємно шляхом вільного доступу, намагався викрасти з сумки потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки "SAMSUNG S8+", 64 Gb, ІМЕН: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/109 від 24.01.2019 становить 11233,33 грн. та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, тобто, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий пасажиром маршрутного таксі при виході із салону автомобіля.
Не погоджуючись з призначеним покаранням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року в частині призначення покарання та ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
В іншій частині просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу обгрунтував тим, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, належним чином його не обґрунтував та послався на ті ж обставини, що врахував при обранні виду та розміру покарання, передбаченого санкцією частини другої статті 185 КК України, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Прокурор вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_7 , без реального покарання неможливе, оскільки він раніше 4 рази судимий, двічі ОСОБА_7 звільнявся умовно- достроково, тобто належних висновків для себе не зробив.
Прокурор зазначив, що обвинувачений вчиняє протиправні винні дії, яка посягають на громадський порядок, права і свободи громадян, про що свідчать постанови суду від 04 грудня 2019 року та 28 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_7 до адміністративно: відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП за насильство в сім`ї відносно своєї матері.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а тому не приймає доводи апеляційної скарги прокурора щодо надто м`якої міри покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, згідно виробничої характеристики, за місцем роботи зарекомендував себе добре, співпрацював з органом досудового розслідування, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, але з квітня 2017 року перебував під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Знятий з під нагляду в вересні 2018 року внаслідок одужання.
Також суд першої інстанції зазначив, що орган пробації Центрально Міського районного сектору уповноваженого органу з питань пробації м. Кривого Рогу ПС МРУ ПВКПП за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_7 його способу життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.
Колегія суддів також зазначає, що прокурор у судовому засіданні суду першої інстанції просив призначити ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі суд першої інстанції врахував при призначенні покарання.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне залишити її без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4