Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/969/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року. 23.12.2020 м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з 11.02.2016 вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 відносно ОСОБА_6 набрав законної сили і він з цього часу набув статусу засудженого та почав відбувати покарання за даним вироком суду, а тому вказаний строк не може бути зарахованим з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто дія Закону № 838-VIII з цього часу на нього не розповсюджується.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 і скасувати її як незаконну та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, відбутого в межах вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.11.2003, а саме з 16.08.2002 по 19.03.2004 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та врахувати його при обчисленні загального строку відбуття покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 в межах строку приєднаного на підставі ст. 71 КК України, тобто одного року.

Вказує, що копія оскаржуваного судового рішення отримана ним лише 17.11.2020, про що свідчить відмітка на тексті ухвали, а також в матеріалах справи наявна його відповідна розписка, а тому вважає що строк на подання апеляційної скарги пропущений ним з поважних причин і просить його поновити на підставі його клопотання.

Свої доводи захисник мотивує тим, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 фактично складається з двох вироків, обидва з яких підпадають під дію Закону № 838-VIII.

Не зосереджуючи увагу на вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015, (за яким призначено покарання 8 років позбавлення волі), так як строк попереднього ув`язнення в рамках вказаного вироку засудженому ОСОБА_6 вже перерахований.

При цьому звертає увагу суду на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2003, частина якого, а саме один рік позбавлення волі, в порядку ст. 71 КК України приєднано до вищевказаного вироку.

Таким чином, на думку захисника, можна зробити логічний висновок, що на даний момент засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання не лише за вироком 2015 року, але й за вироком 2003 року, так як спочатку відбувається покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, тобто 8 років позбавлення волі, а після його відбуття засуджений відбуває приєднаний термін, а саме 1 рік позбавлення волі.

Вказує і на те, що за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2003 засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення не перераховувався, так як на момент його винесення, рівно як і в період його відбуття, (не охоплюючи строк умовно-дострокового звільнення) положення ч. 5 ст. 72 КК України не змінювались і фактично зводились до розрахунку строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання день за день.

Вказаний вирок по теперішній час так і не відбутий засудженим ОСОБА_6 у повному обсязі, оскільки частково приєднаний до вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015, а тому об`єктивно продовжує існувати в його межах.

Засуджений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання під час перебування його в установі попереднього ув`язнення з 01.08.2002 по 19.03.2004; з 12.02.2016 по 09.04.2016; з 11.08.2016 по 05.12.2018; з 19.12.2018 по 30.01.2019; з 03.03.2019 по 10.11.2019; з 10.12.2019 по теперішній час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги засудженого є аналогічними з доводами апеляційної скарги його захисника-адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо їх задоволення, дослідивши матеріали клопотання, а також проаналізувавши доводи апеляційних скарг засудженого та захисника, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду підлягає задоволенню, а апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, захисник-адвокат ОСОБА_7 копію ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 отримав 17.11.2020, про свідчить розписка наявна в матеріалах справи (а.п.97), а апеляційну скаргу подав до районного суду 24.11.2020 (а.п.102-103), тому строк на апеляційне оскарження даної ухвали суду пропущений ним з поважних причин, та його необхідно поновити.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичну закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_6 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали судового провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, у відмові заявленого клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2003 засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання рахувати з 16.08.2002 (а.о.с.80-84).

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015, ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначено за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання до призначеного покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2003 у виді одного року позбавлення волі і остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна (а.о.с.33-40).

Вказаний вирок ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 залишено без змін (а.о.с.41-45).

Згідно розпорядження вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 стосовно ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України набрав законної сили 11.02.2016 (а.о.с.48).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 ОСОБА_6 зараховано в строк відбування основного покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015, строк попереднього ув`язнення з 09.05.2015 по 11.02.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с.61).

За таких умов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 правильно враховано лише часткове приєднання невідбутої частини покарання, а саме 1 рік позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2003 до вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 стосовно ОСОБА_6 .

Твердження сторони захисту про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення відбутого в межах вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, а саме з 16.08.2002 19.03.2004, з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є необґрунтованими, оскільки у випадку приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком суд призначає покарання за сукупністю вироків, а вже потім на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховує строк попереднього ув`язнення.

Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому положення згаданої норми Закону передбачає таке зарахування лише в межах того самого кримінального провадження.

Тобто, законом не передбачено перерахування строку попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні.

Як зазначає сам захисник-адвокат ОСОБА_7 , ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015, вже перерахований. Зазначення в оскаржуваній ухвалі помилкового періоду, який був перерахований, а саме з 09.05.2020 по 11.02.2016, замість правильного з 09.05.2015 по 11.02.2016, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування строку відбування покарання з 12.02.2016 по 09.04.2016, 11.08.2016 по 05.12.2018, з 19.12.2018 по 30.01.2019, з 03.03.2019 по 10.11.2019, з 10.12.2019 по теперішній час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є неможливим, оскільки вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 стосовно ОСОБА_6 набрав законної сили 11.02.2016, а отже ОСОБА_6 набув статусу засудженого та почав з цього дня відбувати покарання за вказаним вироком, тому вказаний строк не може бути зарахованим з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 задовольнити.

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020, якою засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2