Провадження № 1-в/592/53/20
УХВАЛА

06 серпня 2020 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисниці засудженого: адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И В :

27.12.2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, в якому він зазначив про те, що він ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.12.2019 року звертався з клопотанням до апеляційного суду Сумської області. Але апеляційний суд у його клопотання відмовив, оскільки, згідно ст. 539 КПК України, питання, пов`язані із виконанням вироку, вирішуються за відповідним клопотанням місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та не відносяться до повноважень суду апеляційної інстанції. Тому він вирішив із своїм клопотанням звернутися до Ковпаківського районного суду м. Суми. Він являється інвалідом 2 групи з дитинства по психіатричному захворюванню, а саме: приступи епілепсії. Під час відбування покарання в нього погіршився стан його здоров`я, а саме: участилися приступи епілепсії, на які він страждає з дитинства. Під час приступу він втрачає свідомість, не керує своїми діями. На даний час він відбуває покарання в слідчому ізоляторі № 25 в Сумській області м. Суми. В нього на один тиждень 2-3 приступи епілепсії. Він страждає тяжкою хворобою, яка може потягти тяжкі наслідки. Він просив розглянути його клопотання в судовому засіданні та застосувати до нього п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України. Він просив взяти до уваги те, що у вчиненні злочину він свою вину визнає повністю, в чому щиро кається. В слідчих діях брав участь. Також просив взяти до уваги те, що потерпіла претензій до нього не має. Він просив взяти до уваги те, що він являється інвалідом 2 групи з дитинства. Він хворіє на тяжке захворювання. Також просив взяти до уваги те, що він перебуває на обліку в лікаря-психіатра та те, що позову він не має. Він також просив надати йому захисника, який буде відстоювати його права в судовому засіданні. Також він просив надати йому зустріч з ним до судового засідання. Також він просив судове засідання, в якому буде розглядатися його клопотання, проводити в його присутності. Він також просив у задоволенні клопотання не відмовляти та судове засідання провести в його присутності (вхідний № 63138/ від 27.12.2019 року) (а. п. 4) .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Він просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисниця засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 клопотання її підзахисного підтримала, просила його задовольнити

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою, оскільки не була дотримана процедура звільнення засудженого від відбування покарання внаслідок психічної хвороби.

Оголосивши клопотання, вислухавши пояснення та думку засудженого ОСОБА_5 , пояснення та думку захисниці адвоката ОСОБА_4 , пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 21.12.2017 року у справі № 580/1763/17, провадження № 1-кп/580/216/17 ОСОБА_5 було визнано винуватоим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, та йому було призначено покарання по цьому закону у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Було ухвалено міру покарання рахувати з моменту затримання. Речові докази у справі: пошкоджені надмогильні споруди поховань, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вважати переданими власникам. Вирок набрав законної сили 03.05.2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/71163434) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 03.05.2018 року у справі № 580/1763/17, провадження № 11-кп/788/367/18 вирок Лебединського районного суду Сумської області від 21.12.2017 року відносно ОСОБА_5 було залишено без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 03.05.2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73784240, http://reyestr.court.gov.ua/Review/73830306) .

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 26.09.2018 року у справі № 580/949/18, провадження № 1-кп/580/152/18 ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково було приєднано невідбуту ним частину покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 21.12.2017 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць та було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_5 було ухвалено рахувати з моменту його затримання, а саме: з 15.04.2018 року. Було ухвалено речовий доказ, а саме: розкладний ніж, вилучений у ході проведення огляду місця події від 15.04.2018 року, який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити. Вирок набрав законної сили 07.02.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76921264) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 07.02.2019 року у справі № 580/949/18, провадження № 11-кп/816/19 вирок Лебединського районного суду Сумської області від 26.09.2018 року відносно ОСОБА_5 було залишено без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 07.02.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/79787967, http://reyestr.court.gov.ua/Review/79788157) .

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Звільнення від відбування покарання засудженого, який захворів на тяжку хворобу, передбачене ст. 84 КК України, відповідно до якої, особа, яка після вчинення злочину або постановления вироку чи під час відбування покарання захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, або захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, звільняється від покарання, або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до ст. ст. 92-95 КК України. У разі одужання зазначених осіб вони мають бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. Час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується у строк покарання, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру. Перелік захворювань, які є підставою для представлення в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання, затверджено Міністерством охорони здоров`я України 21.04.1992 року. Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не спричиняє обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання, якщо ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань. Відповідно до Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів у суди про звільнення від подальшого відбуття покарання медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії, склад яких затверджують начальники управлінь Міністерства внутрішніх справ у Автономній Республіці Крим та областях. Огляд хворого та розгляд матеріалів медичного обстеження здійснюються комісією після його обов`язкового лікування і ретельного обстеження в умовах стаціонарних лікувальних установ. Матеріали щодо психічнохворих розглядаються за наявності акта психіатричного обстеження засудженого в стаціонарних умовах психіатричної лікарні, акт затверджується судово-психіатричною експертною комісією. Засуджені, стосовно яких службовою перевіркою встановлено, що їхня хвороба є результатом навмисного заподіяння собі ушкоджень під час відбування покарання, на звільнення від подальшого відбуття покарання через хворобу не представляються, за винятком випадків, коли під час заподіяння таких ушкоджень особа перебувала у стані гострого психічного розладу, що підтверджено лікарями-фахівцями. Законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. У разі погіршення стану здоров`я засудженого після відмови судом у його звільненні від подальшого відбуття покарання через хворобу повторно таке подання може бути надіслано до суду на підставі відповідного висновку комісії незалежно від часу винесення судом рішення про відмову.

Із змісту п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2 4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, хвороба.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Разом з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної психіатричної експертної комісії й особова справа засудженого. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, оскільки засуджений ОСОБА_5 на теперішній час не відбуває призначене йому вироком суду покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань, оскільки начальник установи виконання покарання не надсилав до суду подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання разом з висновком лікарської комісії та особовою справою засудженого, оскільки клопотання про звільнення від покарання за хворобою було подано засудженим ОСОБА_5 до суду не за місцем відбування покарання, тобто всупереч вищенаведеним вимогам законодавства про порядок розгляду питання про звільнення засудженого від покарання та від відбування покарання, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 74, 84 КК України; ст. ст. 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від покарання та від відбування покарання за хворобою може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1