Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/8/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2020 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2020 року ОСОБА_7 відмовлено у відкритті провадження за її скаргою на бездіяльність прокурорів Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області щодо невнесення заяви про злочин до ЄРДР від 02.11.2020.
Своє рішення суд мотивував тим, що КПК України не передбачена можливість звернення до суду із скаргою, яка містить вимоги заявлені ОСОБА_7 , так як скаржник просить зобов`язати посадових осіб прокуратури занести заяву в ЄРДР від 02.11.2020 по факту зловживання владою посадових осіб лікарні ЦРЛ згідно подій по заяві від 02.11.2020 та ізолювання примусове в заклад без згоди пацієнта та його дочок, при цьому не просить визнати їх бездіяльність.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Так в свій скарзі вона чітко вказувала на бездіяльність прокурорів Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області, оскільки останні не внесли відомості до ЄРДР по її заяві від 02.11.2020, однак місцевий суд на це не звернув увагу та безпідставно відмовив у відкритті провадження за її скаргою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, скаржника ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Абзацом 2 частини 3 статті 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2020 була постановлена без виклику ОСОБА_7 , у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження починається для особи з моменту отримання копії ухвали.

Так, копію зазначеної ухвали суду ОСОБА_7 отримала 11 листопада 2020 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, а 16 листопада 2020 року подала апеляційну скаргу, тобто строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 не пропущено.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам Закону ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.05. 2020 рокуне відповідає в повному обсязі.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, слідчий суддя виходив з того, що ч.1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду, а скарга ОСОБА_7 містить вимоги, можливість оскарження яких до суду не передбачена вимогами ст. 303 КПК України.
Проте з таким висновком слідчого судді колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає крім у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк
За змістом ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою повинен перевірити: 1) чи наділений слідчий або прокурор обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Як встановлено колегією суддів, з огляду на матеріали скарги, 03.11.2020 ОСОБА_7 звернулась до Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області із заявою про вчинений 02.11.2020 злочин по факту зловживання владою посадовими особами Олександрівської ЦРЛ Кіровоградської області.
У встановлений законом строк, а саме до 10.11.2020 відповіді відносно задоволення вказаної заяви, повної чи часткової відмови, вона не отримувала.
10.11.2019 року ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з скаргою, в якій просила визнати протиправною саме бездіяльність прокурорів Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області щодо не здійснення процесуальних дій у встановлені КПК України строки.
Виходячи зі змісту даної скарги, ОСОБА_7 оскаржує бездіяльність прокурора, яка полягає у не внесені відомостей до ЄРДР по її заяві від 02.11.2020.
Колегія суддів вважає, що не з`ясувавши належним чином, у чому полягає бездіяльність прокурора, яка оскаржується ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до передчасного висновку про наявність передбачених ч.4 ст. 304 КПК України підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Європейський суд з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст..6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).
Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 року однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є, зокрема, право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "прав та обов`язків".
Отже, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання слідчого судді про те, що викладені у скарзі вимоги не відповідають переліку, закріпленому у ч.1 ст. 303 КПК України, тому, у зв`язку з цим, такі вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про передчасність судового рішення, а також враховуючи межі апеляційного оскарження, визначені ст. 404 КПК України, і те, що скарга ОСОБА_7 слідчим суддею по суті не розглядалася, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали скарги повернути до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурорів Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - скасувати.
Призначити новий розгляд у тому ж суді.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4