Справа №760/2051/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/606/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
04 лютого 2021року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чоротовець, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого слідчим СВ Івано-Франківського ВП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Цим же вироком вирішено питання цивільного позову.
В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку суду І-ї інстанції, 22.06.2016 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_9 знаходячись на п`ятому поверсі гуртожитку № 5 Національної академії внутрішніх справ, де на той час навчався, за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , яка перебувала у добовому наряді по підтриманню внутрішнього розпорядку на поверсі вказаного гуртожитку, та на грунті виниклих неприязних відносин до курсанта 2-го курсу Національної академії внутрішніх справ України ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , розпочав сварку з останньою, після цього пішов по своїх справах.
Того ж дня приблизно об 11.20 хв. ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_10 та сидячи поруч з останньою на стільчику в коридорі п`ятого поверху гуртожитку, продовжив розпочату сварку,під час якої ОСОБА_10 попросила піти та залишити її у спокої.
В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, реалізуючи який, він сидячи поруч із ОСОБА_10 , діючи умисно, несподівано для останньої, наніс один удар долонею лівої руки в чоло, після чого, схопив потерпілу двома руками за її руки, стягнув зі стільця та кинув на підлогу, внаслідок чого, ОСОБА_10 вдарилась головою об підлогу.
Піднявшись з підлоги, ОСОБА_10 бажаючи уникнути продовження сварки, направилась до своєї кімнати № 520, де в цей час перебувала курсант академії ОСОБА_12 . ОСОБА_9 направився за потерпілою, та сівши на ліжко біля ОСОБА_10 продовжив раніше розпочату сварку. Після зробленого ОСОБА_10 зауваження він підвівся, став навпроти потерпілої, і наніс останній один удар правою рукою в область підборіддя, потім стягнув зі стільця і вона впала. Коли ОСОБА_10 вийшла з кімнати до коридору, ОСОБА_9 вийшов за нею та намагався продовжити сварку, однак ОСОБА_10 відмовилась з ним розмовляти. Тоді ОСОБА_9 схопив лівою рукою за руку ОСОБА_10 , правою рукою обхопив її шию та здавив, від чого остання впала на підлогу. Піднявшись, ОСОБА_10 зайшла у свою кімнату з метою зателефонувати своїм батькам, але ОСОБА_9 , зайшов за нею, та вихопив телефон з рук потерпілої, а потім стягнув її з ліжка, де вона сиділа, на підлогу, та наніс два удари правою ногою в область сідниць, а потім вийшов з кімнати і пішов по своїм справам.
Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден в обох лопаткових ділянках та в ділянці лівого надпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 -адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що на момент розгляду судом першої інстанції кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України, строк давності, передбачений ст. 49 КК України, притягнення його до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув, а тому суд першої інстанції в порушення вимог закону розглянув кримінальне провадження, постановивши відносно ОСОБА_9 вирок.
Також, захисник вказує, що суд першої інстанції всупереч положенням ч.2 ст. 285 КПК України не роз`яснив ОСОБА_9 права бути звільненим від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, із наступних підстав.
Як видно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року передбачено, що при здійсненні правосуддя в кримінальних справах необхідність суворого додержання кримінально-процесуального законодавства незалежно від характеру і тяжкості вчиненого злочину, недопустимість будь-яких відхилень від вимог закону, маючи на увазі, що неухильне додержання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини і прийняття по ній законного, обґрунтованого і справедливого рішення.
Перевіривши вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог закону.
Згідно з ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Нормами ч.2 ст.129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, однією із яких є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.
Про засади гласності та відкритості судового процесу зазначено, також, у п.6 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де зокрема стверджується, що при розгляді справ перебіг судового процесу фіксується технічними засобами в порядку, встановленому законом.
Згідно з п.20 ч.1 ст.7 КПК України, гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами є однією із загальних засад кримінального провадження, і, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, на суд покладено обов`язок фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження.
Положеннями ч.ч.3, 4, 6 ст.107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними. У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів було встановлено відсутність в матеріалах кримінального провадження технічних звукозаписів судових засідань від 09.11.2017 року, 23.01.2018 року, 30.10.2018 року, 16.01.2019 року, у зв`язку з чим до суду першої інстанції було направлено запит про витребування зазначених технічних звукозаписів судових засідань.
З листа заступника голови Солом`янського районного суду м. Києва № 6.6/35/2021 від 03 лютого 2021 року слідує, що архівні копії технічних звукозаписів судових засідань від 09.11.2017 року, 23.01.2018 року, 30.10.2018 року, 16.01.2019 року до архіву не надходили.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безперечне скасування судового рішення, є відсутність в матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктом 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.
Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів учасників провадження, перешкодили суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року підлягає скасуванню.
При цьому, вказані порушення не можуть бути усунені апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, а тому відповідно до вимог ст.ст.412, 415 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Призначаючи новий розгляд даного кримінального провадження і задовольняючи таким чином апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та вважає, що всі доводи апеляційної скарги захисника підлягатимуть об`єктивному дослідженню при новому судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, аналізуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді І-ї інстанції.

Головуючий:

Судді: