Справа № 646/3762/20
№ провадження 1-кс/646/2505/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2020року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявника- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0001520 від 22.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0001520 від 22.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 646/3762/20, провадження № 1-кп/645/756/2020).

19.11.2020 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яка обґрунтована тим, що у потерпілого є сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Так, ОСОБА_3 зазначає, що справа в провадження судді Червнозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 надійшла в червні 2020 року, але з цього часу судові засідання неодноразово відкладалися через неявку прокурора та захисника з неповажних причин, при цьому ніяких рішень відповідно до ч. 1 ст. 324 КПК України судом прийнято не було. Крім того, під час підготовки даної справи до судового розгляду, всупереч вимогам ст. 315 КПК України, суд не визначив склад осіб, які беруть участь в судовому провадженні, а саме не вирішено питання про участь ОСОБА_7 , до якого потерпілим було заявлено цивільний позов. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить суд відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду вищевказаного кримінального провадження.

В судому засіданні заявник підтримав подану заяву про відвід судді ОСОБА_5 з підстав, викладених у заяві.

Представник заявника заяву про відвід підтримав та додатково зазначив про незгоду з ухвалою судді від 22.09.2020 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про повернення обвинувального акту та призначення справи до судового розгляду та просив суд заяву задовольнити та відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду вищевказаного кримінального провадження.

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 надала заяву про розгляд заяви про її відвід за її відсутності.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_3 , заслухавши пояснення заявника та його представника, приходить до наступного.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України передбачені вичерпні підстави щодо відводу судді.

Згідно зі ст.80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 , заявник посилається на те, що в нього є сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_5 та її об`єктивності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача).

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь у розгляді кримінального провадження суддею ОСОБА_5 не встановлено, а наведені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи потерпілого ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід, не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_5 , що передбачені нормами КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді ОСОБА_5 , при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , тому заявлений судді ОСОБА_5 відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0001520 від 22.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1