Провадження № 1-в/185/228/20
У Х В А Л А
іменем України
30 липня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Центру пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування іспитового строку і направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2011 р.н., ОСОБА_7 , 2013 р.н., засудженого 21.01.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

встановив:
23 липня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду надійшло подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_5 , засудженого 21.01.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 13 травня 2019 року засуджений був ознайомлений з порядком і умовами відбуття іспитового строку. У період іспитового строку засуджений неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Таким чином, засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення. Ці обставини свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не дивлячись на те, що із засудженим неодноразово проводилися бесіди профілактичного характеру з метою недопущення порушення умов та порядку відбування іспитового строку.

В судовому засіданні представник Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області подання підтримав, зазначив, що засуджений систематично вчиняє адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні подання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Суд, вислухавши подання представника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, четвертої статті 166 Кримінального виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган з питань пробації, застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації, вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Абзацом 1 пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: вони були систематичними; кожне з яких потягло адміністративне стягнення; свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з подання та доданих до нього матеріалів, засудженого ОСОБА_5 15.12.2019 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 22.11.2019 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 21.01.2020 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за правопорушення, яке вчинив 22 листопада 2019 року, 26.02.2020 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст .130 КУпАП, яке вчинив 15 грудня 2019 року, 23.06.2020 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке вчинив 15 травня 2020 року, 22.06.2020 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке вчинив 20 квітня 2020 року, які потягли відповідні адміністративні стягнення.

09 січня 2020 року ОСОБА_5 оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Наведене свідчить про те, що після оголошення засудженому попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засуджений ОСОБА_5 вчинив два правопорушення 20 квітня 2020 року та 15 травня 2020 року, а також про відсутність підстав, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Інших доказів про вчинення адміністративних правопорушень, які потягли адміністративні стягнення, представником Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не надано.

Суд, вирішуючи питання про скасування звільнення з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженій стати на шлях виправлення.

Приймаючі до уваги вищезазначене, суд доходить висновку, що у матеріалах подання не достатньо підтверджено систематичне вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три або більше) та відсутність в матеріалах особової справи доказів про своєчасне одержання викликів до уповноваженого органу з питань пробації, що не встановлює факт його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вищевказаного подання.

Керуючись статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:
В задоволенні подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1