НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
17 вересня 2020 року Справа № 322/879/20 (Провадження № 1-кс/322/221/20)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 14.09.2020 за №0000173, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:
слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому вказував, що в період часу з 01.07.2020 по 08.09.2020, невстановлена особа, шляхом розгинання металевого кільця кріплення навісного замка на вхідних дверях, проникла у приміщення житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_1 , звідки викрала майно належне останньому, чим спричинила йому матеріальний збиток на суму близько 500 грн.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що по АДРЕСА_1 знаходиться належне йому домоволодіння, яке він придбав у ОСОБА_6 у травні 2020 року. Приблизно з початку липня 2020 року він вдома не проживав так як поїхав на тимчасові заробітки в м. Запоріжжя. 08.09.2020, він приїхав додому в смт.Тернувате і виявив, що вхідні двері до його будинку відчинені, а саме розігнута скоба кріплення навісного замка. Під час огляду будинку він виявив, що з будинку викрадено належне йому майно, а саме радіоприймач «COLON RX-9922UAR», а також чавунна плита з печі опалення та двоє чавунних дверцят з даної печі.

Опитана ОСОБА_7 пояснила, що протягом усього 2019 року та у січні 2020 року, вона винаймала житло у ОСОБА_6 , а саме приватний будинок по АДРЕСА_1 . Після того як вона наприкінці січня 2020 року, виїхала з даного будинку у ньому залишилося деяке її майно, а саме одяг, який вона не забрала. У травні 2020 року ОСОБА_6 продала вищевказаний будинок ОСОБА_8 і останній почав у ньому мешкати. У один із днів на початку вересня 2020 року, вона вирішила піти до ОСОБА_9 та забрати свої речі. У той час коли вона прийшла на територію вищевказаного домоволодіння, то побачила, що будинок зачинений на замок і вдома нікого немає. Далі вона вирішила будь-що забрати свої речі з будинку. Розігнувши кільце кріплення навісного замка, вона відчинила двері будинку та зайшла всередину. Знайшовши та забравши свої речі, вона на столі побачила радіоприймач «COLON». Побачивши вказаний радіоприймач, вона вирішила викрасти його та залишити собі. Також вона у той час вирішила викрасти із печі будинку чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят, для того щоб продати їх та виручити грошей для придбання продуктів харчування. Далі, реалізуючи свій умисел, вона викрала вищевказане маймо. Викрадений радіоприймач вона залишила собі, а чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят продала ОСОБА_10 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що у один із днів на початку вересня 2020 року, він на пропозицію ОСОБА_7 придбав у останньої чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят для печі опалення.

15.09.2020 у ОСОБА_10 , під час огляду, було вилучено чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят для печі, загальна вага яких під час зважування склала 22,6 кг.

Слідчий вважав, що арешт зазначеного майна є необхідною процесуальною дією у даному кримінальному провадженні, тому як вказані об`єкти можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Просив накласти арешт на чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят для печі, загальною вагою 22,6 кг. Які було вилучено в ході проведення огляду у ОСОБА_10 мешканця АДРЕСА_2 .

Слідчий, особа, у володінні якої знаходилось майно, зазначене в клопотанні - ОСОБА_10 , а також його фактичний власник - потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, в заявах просили клопотання розглянути у їх відсутність. Їх неявка, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши додані до клопотання матеріали слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 14.09.2020 за №0000173, з правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України.

Зазначені у клопотанні речі (чавунна плита з кільцями та двоє чавунних дверцят для печі, загальною вагою 22,6 кг.) відповідає критеріям ст.98 КПК України (об`єкт протиправних дій), перебували у ОСОБА_10 , мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Накладення арешту на зазначене майно не потягне за собою негативних наслідків для ОСОБА_10 . Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на нього.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 (потерпілого і фактичного власника чавунної плити з кільцями та двох чавунних дверцят для печі, загальною вагою 22,6 кг.) про передання йому на зберігання.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає доречним ухвалити рішення про передачу ОСОБА_5 на відповідальне зберігання вказаного майна.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України , слідчий суддя

ухвалив:
клопотання слідчого про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на чавунну плиту з кільцями та двоє чавунних дверцят для печі, загальною вагою 22,6 кг., які були вилученні в ході проведення огляду у ОСОБА_10 мешканця АДРЕСА_2 , передавши його на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1