Справа № 635/5507/20
Провадження № 1-кс/635/1364/2020
У Х В А Л А

16 вересня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 28.08.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

встановив:

03 вересня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 28.08.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке було вилучено під час огляду місця події 27.08.2020 на автодорозі «с. Мала Рогань ринок «1 кілометр» а саме: автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння. Місцем зберігання автомобіля «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння визначити Липецький ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське вул. Першотравнева 1.

Як зазначено в клопотанні прокурора, 27.08.2020 до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що на автодорозі «с. Мала Рогань ринок «1 кілометр», автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`їхав з дорогу в кювет внаслідок чого ОСОБА_5 , яка перебувала в салоні вищевказаного автомобіля, були завдані тілесні ушкодження. Після ДТП ОСОБА_5 була госпіталізована до КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" Харківської міської ради. Згідно рапорту про повідомлення оператора 102 ОСОБА_5 був поставлений діагноз: ЗЧМТ, СГМ, гематома акулової області зліва, перелом верхньої треті лівої плечової кістки, закритий перелом кісток тазу. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 за №0000462 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України. 27 серпня 2020 року був проведений огляд місця ДТП на автодорозі «С. Мала Рогань ринок «1 кілометр». В ході огляду були виявлені та вилучені автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння. Вилучені в ході огляду місця події 27.08.2020 автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. Необхідність визнання вказаних транспортних засобів та документів речовими доказами полягає у тому, що вони необхідні для проведення експертиз (авто товарознавчої, авто технічної тощо.) направлених на встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення слідчих експериментів та зберігають на собі сліди вчиненого правопорушення. Викладене свідчить, що зазначені вище предмети зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На теперішній час автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння перебувають у Липецькому відділення поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Минківка. Більш повна інформація про вказану особу відсутня. Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння є речовими доказами, тобто знаряддям та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, а також мають значення в якості речового доказу по якому необхідно провести ряд судових експертиз та інші слідчі дії та з метою забезпечення кримінального провадження шляхом його збереження.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання у його відсутність.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно положень частини першої статті 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, в тому числі звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме: автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння, яке вилучено під час огляду місця події 27.08.2020 на автодорозі «с. Мала Рогань ринок «1 кілометр», має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 28.08.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначений автомобіль, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що на вказане вище майно існує необхідність накласти арешт.

Між тим, докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, приходжу до висновку, що накладаючи арешт на майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно та розпоряджатися ним, без заборони користування. Така заборона у свою чергу сприятиме збереженню даного майна як речового доказу у справі, проте не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом із тим щодо клопотання прокурора в частині визначення слідчим суддею місцем зберігання вилученого майна Липецьке ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вказане питання не належить до компетенції слідчого судді, оскільки, як вбачається з аналізу положень частини п`ятої статті 173 КПК України при постановленні ухвали про арешт майна до повноважень слідчого не належить визначати місце зберігання доказів, та зауважує, що положеннями частини другої статті 100 КПК України передбачено, що зберігання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України, тобто належить до компетенції слідчого.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 28.08.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння, яке вилучено під час огляду місця події 27.08.2020 на автодорозі «с. Мала Рогань ринок «1 кілометр», шляхом встановлення заборони відчуження та розпоряджання вказаним майном.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 27.08.2020 на автодорозі «с. Мала Рогань ринок «1 кілометр» та на яке арешт накладено даною ухвалою шляхом встановлення заборони відчуження та розпоряджання (автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_3 , двері автомобіля, фара автомобіля, скло з дверей автомобіля, два автомобільних сидіння), підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали надіслати прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м.Харків, 61034) та ОСОБА_6 (с.Минківка Валківського району Харківської області).

Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1