У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 року Справа № 607/15624/20
Провадження № 1-кс/607/6708/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: захисника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваної
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.В.Глибочок, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернувся в рамках кримінального провадження № 000210 від 09.05.2020 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 від 9 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 травня 2020 року приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_6 знаходилась в квартирі АДРЕСА_2 разом з громадянином Республіки Конго ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході раптово виниклих неприязних відносин в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому один удар невстановленим слідством гострим предметом в ділянку тулуба, спричинивши ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) тілесне ушкодження, яке призвело до масивної крововтрати, від якої останній помер на місці події.
09 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
25 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 23 год. 59 хв 24 вересня 2020 року.
Строк досудового розслідування кримінального провадження №0000210 продовжено до 6 місяців та завершується 09 листопада 2020 року.
14 вересня 2020 року досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 09 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

Відповідно до вимог ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження відкрито матеріали досудового розслідування за №0000210 від 09 травня 2020 року.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 24 вересня 2020 року та на даний час існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

-виконати вимоги статті 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не представилось можливим, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами, а ризики встановленні слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу продовжують існувати. Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваної ОСОБА_6 .

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину за ч1 ст. 115 КК, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий вважає, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 під час здійснення досудового розслідування та виконання нею процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив задовольнити. Просив продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти. Крім того, на розгляду у слідчих суддів перебувають скарги сторони захисту на дії слідчого.

Захисник адвокат ОСОБА_3 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 заперечив. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, таким, що не відповідає вимог ст. 199 КПК України, а ризики наведені у клопотанні відсутні та жодними доказами не підтверджені.

Вказав, що ОСОБА_6 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, навчається, відтак, просив застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний представник ОСОБА_5 заперечила з приводу клопотання слідчого та підтримала доводи захисника.
ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання. Вказала, що пред`явлена підозра не є обґрунтованою, а ризики встановленні ст. 177 КПК не доведені. Крім того, вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, навчається, у неї погіршився стан здоров`я. Посилаючись на наведене, просила застосувати щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000210 від 9 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

09 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 23 год. 59 хв 24 вересня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду строк досудового розслідування кримінального провадження №0000210 продовжено до 6 місяців та завершується 09 листопада 2020 року.

14 вересня 2020 року досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 09 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

Слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
У судовому засіданні прокурор зазначив, що станом на даний час сторони не ознайомились із матеріалами кримінального провадження, а тому необхідно виконати вимоги статті 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Також, на розгляді у слідчих суддів перебуває ряд скарг сторони захисту на дії слідчого.

Вищезазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме: - протоколом огляду місця події;

- протоколом обшуку;

- протоколом огляду транспортного засобу;

- протокол затримання ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протокол огляду предмета;

- висновком судово-медичної експертизи №212;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 359.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 115 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
25 серпня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 23 год. 59 хв 24 вересня 2020 року та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою.
Зокрема, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у якої на утриманні осіб не має, а тому є всі підстави вважати, що вона, знаючи про можливість позбавлення волі на такий тривалий період часу, може переховуватися від органів досудового розслідування.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Враховуючи вищенаведене, обставини вчинення злочину та те, що підозрювана ОСОБА_6 офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_6 зможе переховуватись від органів досудового розслідування.
Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваної під вартою, як виключну міру запобіжного заходу.
Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також особу підозрюваної, обставини вчинення злочину та суспільний інтерес у справі, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування відносно ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, який би запобіг ризикам, встановленим судом.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винною у вчиненні злочину, що їй інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваної в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого злочину та її ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 до 23 год. 59 хв. 08 листопада 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та на даному етапі досудового розслідування є доцільним та необхідним, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваної про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 08 листопада 2020 року.

У випадку внесення застави, визначеною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2020 року за № 607/7691/20, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю, на строк до 08 листопада 2020 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Зобов`язати керівника ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» забезпечити проведення підозрюваній ОСОБА_6 належного медичного обстеження, у тому числі з участю лікарів терапевта, гастроентеролога, для встановлення діагнозу та призначення лікування, по завершенню якого направити до суду довідку про стан здоров`я.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_6 та захиснику негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 08 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1