УХВАЛА
Іменем України

24.12.2020 Справа №607/22497/20 Провадження № 1-кс/607/9311/2020

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000593 від 22.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.12.2020 прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000593 від 22.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 22.12.2020 до чергової частини Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника УПП екіпажу № 151 про те, що на вул. Живова 5А у м. Тернополі, поблизу ресторану «Ковчег», о 12 год. 00 хв. був зупинений транспортний засіб марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , 1983 року народження, жителя АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів на даний транспортний засіб виявлено, що номер кузова, зазначений у реєстраційному документі, а саме НОМЕР_2 , не співпадає з номером, що зазначений на агрегатах кузова цього транспортного засобу, а саме НОМЕР_2 .

За даним фактом 22.12.2020 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

22.12.2020 під час огляду місця події вказаний вище транспортний засіб, ключ запалювання від нього, а також свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , були вилучені та в подальшому визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

За таких підстав, вважаючи вказані вище речі тимчасово вилученим майном, прокурор просить накласти арешт на дане майно.

У судове засідання прокурор не з`явився. Подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 та володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, підрозділом дізнання Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000953 від 22.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 22.12.2020 здійснено огляд місця події, під час якого вилучено транспортний засіб марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ запалювання від цього автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 , жителя с. Грушка Ульяновського району Кіровоградської області.

Постановою дізнавача сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 23.12.2020 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000953 від 22.12.2020.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане майно може бути предметом кримінально протиправних дій та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту і прийняття такого рішення не віднесене нормами закону до компетенції слідчого.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000593 від 22.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ запалювання від цього автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_5 , житель с. Грушка Ульяновського району Кіровоградської області, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Надати дозвіл на зберігання транспортного засобу марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , на території спеціального майданчика, розташованого на вул. Бережанській, 44Б у м. Тернополі.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1