У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника особи, котра подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Франківського ВП ГУНПУ у Львівській області, яка полягає у відмові визнати потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

до Франківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Франківського ВП ГУНПУ у Львівській області, яка полягає у відмові визнати потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 скаргу підтримав, уточнивши вимогу скарги, просить скасувати постанову про відмову у задоволенні заяви щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року.

Прокурор та уповноважений представник Франківського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора та слідчого на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши скаргу слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

01.09.2020 року Франківським ВП ГУНП у Львівській області було зареєстровано клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року. Своє клопотання мотивував тим, що внаслідок даного кримінального провадження йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, переживання, страждання, відчуває дискомфорт, так як на все його майно було накладено арешт, він не може користуватись коштами, банківськими переказами, порушені його права гарантовані Конституцією України.

03.09.2020 року старший слідчий СВ Франківського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_5 винесла постанову про відмову в задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України мотивуючи це тим, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не було встановлено факту заподіяння майнової чи моральної шкоди.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ( лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до п.3 Постанови ПВСУ №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятись у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відтак, слідчий у постанові покликається на Постанову ПВСУ №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відмовляючи в задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні з підстав, що не було встановлено факту заподіяння майнової чи моральної шкоди, однак не мотивує, чому, на його думку, накладення арешту на майно заявника не є порушенням права на власність.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області про відмову у задоволенні заяви щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 повторно вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001408 від 15.08.2020 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає у відповідності до ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1