Справа № 128/1436/20
Провадження №11-кп/801/1444/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року у кримінальному провадженні № 0000295 від 14.04.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , 1986 року народження,05 дня 03 місяця уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого вантажником в ПрАТ «Вінницький ОЖК», проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.190 КК України ( в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В решті вирок залишити без змін.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи №3361/20-21 від 08.05.2020 в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 32 коп..
Вирішено долю речових доказів.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
17 квітня 2020 приблизно о 03 год 00 хв ОСОБА_7 , їдучи в таксі, яким керував водій ОСОБА_9 , в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, помітив на панелі мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5» водія ОСОБА_9 .
Після цього у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в ході поїздки завів з водієм ОСОБА_9 розмову з метою виникнення довірливих відносин між ними.
В подальшому ОСОБА_7 , доїхавши до вул. Затишна в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, під приводом здійснення телефонного дзвінка, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , попросив у останнього зупинитися та надати йому мобільний телефон, що знаходився на передній панелі автомобіля, заздалегідь немаючи намір повертати його. На прохання ОСОБА_7 водій ОСОБА_9 , внаслідок виниклих довірливих відносин, добровільно надав останньому, з метою здійснення телефонного дзвінка, свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5». Після чого, ОСОБА_7 вийшов на вулицю з мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», ринкова вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №3361/20-21 від 08.05.2020, становить 1465 грн., усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, почав рухатися в прискореному темпі у невідомому для ОСОБА_9 напрямку, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився чужим майном на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1465 грн.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки, незважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 17.04.2020 року, суд, призначаючи покарання застосував санкцію ч.1 ст. 190 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року хоча, суд мав призначити йому таке покарання лише в розмірі до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вінницький районний суд Вінницької області, незважаючи на те, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення і до дати ухвалення вироку щодо нього редакція ст. 190 КК України змінювалася, не вказав ,в якій саме редакції він застосував дану норму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.190 КК України ( в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 409 КК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
В редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 року санкція ч.1 ст. 190 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку 17.04.2020 року, передбачала крім інших покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 11 2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12. 2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, санкцією ч.1 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 11 2018 року), передбачено покарання крім інших у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто посилено кримінальну відповідальність особи у разі призначення їй покарання у виді штрафу.
Таким чином, у разі засудження особи за кримінальний проступок, який вчинено до 01.07.2020 року покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до трьох тисяч не може бути призначено, оскільки погіршує становище особи.
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. за кримінальний проступок, передбачене ч.1 ст.190 КК України, яке ним вчинено 17.04.2020, тобто до дня набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року
При призначенні покарання за ч.1 ст. 190 КК України суд застосував Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 11 2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, тобто застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Крім цього, Вінницький районний суд Вінницької області, незважаючи на те, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення 17.04.2020 року і до дати ухвалення вироку 09.11.2020 року редакція ст. 190 КК України змінювалася, не вказав, в якій саме редакції він застосував дану норму.
За таких обставин, суд першої інстанції при винесенні вироку, призначив більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією ч.1 ст. 190 КК України, що відповідно п.4 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тому наявні підстави для задоволення апеляційних вимог прокурора та призначення покарання за ч.1 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 року) в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Керуючись ст. 404, 405, 407 409,419 КПК України суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.190 КК України ( в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3