15.07.2020
Справа №642/3387/20
Провадження №1в/642/141/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши і клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного на все нерухоме майно особи в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року,

в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного постановою слідчого СУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_5 в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в тому числі на наступне майно:
- земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0343 площею 0,135 га,
розташована за адресою:
АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку із кадастровим номером :00:001:0002 загальною площею
0,4858 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_3 ;
- земельна ділянка із кадастровим номером :00:001:0001 загальною площею
0,25 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_3 ;
- квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_4 .
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що на усе нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 19.01.2010 у кримінальній справі №64080566. Відповідно до постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_3 має статус підозрюваного у кримінальній справі.
ОСОБА_3 , не будучи проінформованим про прийняття слідчим процесуального рішення про накладення арешту на майно у рамках розслідування кримінальної справи, через свого представника звернувся до ГУ НП в Харківській області із адвокатським запитом щодо надання інформації про його правовий статус у кримінальній справі та правовий статус нерухомого майна, що йому належить, у даній кримінальній справі. Згідно відповіді старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 №11535/119-24-2020 від 22.05.2020 у провадженні СУ УМВС України перебувала кримінальна справа №64080566 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України. За матеріалами вказаної кримінальної справи було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 за ч.2 ст.270 КК України, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Обвинувальний акт відносно вказаних осіб скеровано до Ленінського районного суду м. Харкова, обвинувальним вироком якого від 28.05.2013 зазначених осіб засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України. Також у вказаній відповіді зазначається, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлялося.
Заявник посилається на те, що підстави для накладення арешту на усе його нерухоме майно, які могли існувати станом на винесення органом досудового розслідування такого процесуального рішення, із врахування часу, який минув, не можуть існувати на теперішній час.
Крім того, кримінальна справа, в рамках якої було накладено арешт на усе нерухоме та рухоме майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилось, розглянута по суті Ленінським районним судом м. Харкова, із винесенням обвинувального вироку відносно фігурантів. ОСОБА_3 по цій справі жодного правового статусу не мав та не має на сьогоднішній час. ОСОБА_3 приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість продовження перебування усього його рухомого та нерухомого майна у правовому режимі, пов`язаному із накладенням арешту, оскільки такий статус створює перешкоди для останнього у реалізації ним своїх правомочностей власника, що суперечить основоположним правам людини та громадянина, закріпленим у Конституції України, законах України та задекларованим у міжнародних конвенціях про права людини та основоположні свободи.
Заявник посилається на положення п.9 Перехідних положень КПК України, відповідно до яких запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Також посилається на положення Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, який передбачав скасування арешту, накладеного на майно особи, слідчим у кримінальній справі (ч.6 ст.126 КПК України в редакції 1960 року) або суддею при постановленні вироку (п.8 ч. 1 ст.324 КІІК України в редакції 1960року); ч.6 ст.404 КПК України в редакції 1960 року, відповідно до якої якщо у виправданого бо у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.
Зазначає, що всупереч наведеним нормам арешт майна ОСОБА_3 не був скасований ані на стадії досудового розслідування слідчим, який його наклав, ані судом при постановленні вироку.
Ленінським районним судом м. Харкова під час ухвалення вироку питання про зняття арешту з майна ОСОБА_3 вирішено не було, будь-яких процесуальних рішень до відповідних установ про видалення записів про накладення арешту з відповідних реєстрів не направлялись.

Суд, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 642/3737/13-к, приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду даного клопотання в порядку, визначеному кримінально-процесуальним законодавством, з таких підстав.
Так, на розгляді Ленінського районного суду м.Харкова перебувало кримінальне провадження ( справа № 642/3737/13-к, провадження № 1кп/642/184/13) за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України.
Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 28 травня 2013 року вказані особи засуджені.
Вказана справа порушена на підставі постанови про порушення кримінальної справи від 25.09.2008 року, винесеної слідчим Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_12 (номер справи органу досудового розслідування - 64080566). На вказану кримінальну справу посилається заявник у клопотання.
Однак вказана кримінальна справа судом розглянута лише стосовно вищевказаних осіб, даних щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності дана справи не містить, як не містить і даних щодо накладення арешту на його майно, або процесуальних рішень про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 ..
Згідно доданого до клопотання листа старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 №11535/119-24-2020 від 22.05.2020, у провадженні СУ УМВС України перебувала кримінальна справа №64080566 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України. За матеріалами вказаної кримінальної справи було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 за ч.2 ст.270 КК України, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Обвинувальний акт відносно вказаних осіб скеровано до Ленінського районного суду м. Харкова, обвинувальним вироком якого від 28.05.2013 зазначених осіб засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України. ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлялося.
Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Кримінально-процесуальний кодексу України в редакції 1960 року передбачав скасування арешту, накладеного на майно особи, слідчим у кримінальній справі (ч.6 ст.126 КПК України в редакції 1960 року) або суддею при постановленні вироку (п.8 ч. 1 ст.324 КІІК України в редакції 1960року).

Відповідно до ч.6 ст.404 КПК України в редакції 1960 року якщо у виправданого бо у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.
Отже, ОСОБА_3 не мав статусу підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого у даній справі, яка перебувала на розгляді суду.
Крім зазначеного, , 24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 (ЄДРСРУ № 81691819) зазначила наступне.
Порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.
Проте, якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, то розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17 (провадження № 14-119цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц (провадження № 14-366цс18) та від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц (провадження № 14-418цс18).
Отже, позиція Великої Палати Верховного Суду стосовно юрисдикційної підсудності щодо зняття арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження залишається незмінною: якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 р., то спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведені положення, підстави для розгляду клопотання про зняття арешту з майна в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством, відсутні.

Заявник має право на звернення до суду щодо зняття арешту в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 409, ч. 6 ст.404 КПК України в редакції 1960 року, суд, -
УХВАЛИВ:
Повернути клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного на все нерухоме майно особи в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року, без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право на звернення до суду щодо зняття арешту в порядку цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1