Справа № 487/5836/19
Провадження № 1-в/487/154/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шосткове Миколаївського району Миколаївської області, громадянки України, має середню освіту, не одруженої, не працюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої вироком Заводського районного суду міста Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,
ВСТАНОВИВ:
Начальник заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просила привести вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2020 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.
В обґрунтування клопотання зазначила, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII. Вказаним законом внесено зміни до ч.1ст.185 КК України та встановлено більш м`який вид покарання. Таким чином, на підставі ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання підлягає приведенню у відповідність із вказаним законом.
Засуджена в судове засідання не з`явилася, повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Представник ДУ «Центр пробації» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав, просив про його задоволення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив визначити засудженій покарання у вигляді двох років обмеження волі.
Відповідно до положень ч. 5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного
У судовому засіданні встановлено, що вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.02.2020 ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.
З 30.03.2020 ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким до санкції ч. 1 ст.185КК України внесено зміни та встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі до п`яти років.
Таким чином, з 01.07.2020 року санкція ч.1ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Зважаючи, що відповідно до ст.78 КК України іспитовий строк, встановлений засудженій ОСОБА_5 вироком суду від 10 лютого 2020 року, не закінчився, засуджена не звільнена судом від призначеного покарання та відповідно до ч.1 ст.88 КК України та п.1 ст.89 КК України визнається такою, що має судимість, засуджена ОСОБА_5 належить до осіб, на яких поширюється дія ст.5 КК України.
Пунктом 13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України.
Частиною 3 ст.74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
З аналізу статті 5 КК України вбачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини кримінального кодексу новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.
Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком суду від 10.02.2020 року у вигляді 1 року позбавлення волі, а саме визначити засудженій покарання у вигляді 2 років обмеження волі, в іншій частині покарання залишити без змін.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Визначити ОСОБА_5 покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.02.2020 року за ч. 1ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, в частині застосування ст.ст.75,76 КК України призначене покарання залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суду м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1