печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно вчинення
ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді суду на стадії судового розгляду.
У відповідності з вимогами ст.331 КПК України судом в судовому засіданні на обговорення поставлено питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , оскільки наявні ризики не відпали та вони є триваючими.
Захисник обвинуваченого просив змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений підтримав свого захисника.
Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить наступних висновків.
На даний час у кримінальному провадженні виникли та стали достатніми підстави для висновку про можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , що тримається під вартою, на більш м`який.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.
Суд безпосередньо враховує характер та обсяг дій обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.
Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Також суд виходить з того, що кваліфікація діяння за ч.2 ст.186 КК України, за ознакою повторність, на даний час не може вважатись підтвердженою.
Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а також ту обставину, що прокурором протягом тривалого часу у повному обсязі не надані докази щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.331 КПК України,
У Х В А Л И В:
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком на два місяці.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 08 жовтня 2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1