Провадження №1-в/193/183/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
11 вересня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
23 липня 2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
В обґрунтування подання представник адміністрації колонії зазначає, що у засудженого фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали подання адміністрації колонії, просили його задовольнити.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні просив подання начальника колонії задовольнити.
Прокурор проти задоволення подання начальника Софіївської ВК 45 про умовно-дострокове звільнення засудженого заперечує, вважає застосування положень ст. 81 КК України не доцільним.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
На час звернення начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений: 15 серпня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за статтею 358 частина 4 кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, на підставі статтей 71, 72 кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати покарання за вироком від 16 червня 2011 року, а саме 1 рік 6 місяців, з врахуванням статті 72 частина 1 пункт 1, пункт «б» одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі, та остаточно призначити до відбуття 2 роки позбавлення волі.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року вирок від 15 серпня 2018 року в частині призначення покарання змінити - пом`якшити призначене покарання за частиною 4 статті 358 кримінального кодексу України до 3 місяців арешту, на підставі статті 71 частина 1 кримінального кодексу України за сукупністю вироків, до покарання 3 місяців арешту з врахуванням положень пунктів «а» пункту 1 частини 1 статті 72 кримінального кодексу України становить 3 місяця позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 16 червня 2011 року, та остаточно визначити покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Раніше судимого : 16 червня 2011 року Ковельським міськрайсудом Волинської області за статтею 115 частина 1 кримінального кодексу України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12 липня 2016 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 11 днів.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений за нетяжкий злочин.
Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 20 березня 2019 року утримувався в Луцькій установі виконання покарань. Під час утримання в установі, не допускав порушень вимог режиму утримання, стягнень та заохочень не мав.
З 27 квітня 2019 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, стягнень не має, має два заохочення правами начальника установи, за станом здоров`я, являється інвалідом І групи, в силу своїх фізичних можливостей виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Має виконавчий лист в розмірі 60968,63 грн., позов не відшкодовано.
Також, з матеріалів справи та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за особливо тяжкий злочин, був звільнений умовно-достроково, має за вироком суду позов в розмірі 60968,63 грн. Наведені вище обставини не вказують на виправлення засудженого, тому підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення відсутні.
З врахуванням викладеного, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошено 17 вересня 2020 року о 09 годині 00 хвилин.
Суддя Софіївського районного
суду Дніпропетровської області ОСОБА_1