Справа № 544/302/20
№ пров.1-кп/544/57/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

27 квітня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000031 від 13.02.2020, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, участі в бойових діях не приймав, раніше судимого :

- 02.03.2015 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк З роки з іспитовим строком 2 роки;

- 30.06.2015 Пирятинським районним судом Полтавської області зач. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На основі ч 5 ст.71 КК України призначити 1 рік 1 місяць позбавлення волі по вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 02.03.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України, на основі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки. Кінцево вважати засудженим до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк рахувати з 31.07.2015. 31.07.2017 звільнений умовно-достроково рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 21.07.2017, невідбутий термін 11 міс. 7 днів,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

У жовтні (точного числа в ході досудового розслідування не встановлено) 2019 року близько 18 год., будучи раніше судимим за скоєння крадіжок чужого майна, та маючи не зняті та не погашені судимості, проходячи повз багатоквартирні будинки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 помітив велосипед марки «Україна», котрий перебував не в зачиненому стані та без нагляду, після чого у останнього виник умисел на його таємне викрадення. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повторно шляхом вільного доступу та користуючись відсутністю власника, заволодів велосипедом марки «Україна», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 219 від 23 січня 2020 року становить 893 гривні 33 копійки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 07.01.2020 у період часу з 13 години по 21 годину вечора, будучи раніше судимим за скоєння крадіжок чужого майна, та маючи не зняті і не погашені судимості, перебуваючи в будинку своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ж і проживає, користуючись тим, що остання була відсутня, з метою власної наживи, вирішив здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме: телевізора марки TDLex LE - 3221Т2, належного ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 умисно, повторно, скориставшись тим, що мати була відсутня, шляхом вільного доступу таємно викрав телевізор марки TDLex LE 3221Т2, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №210 від 23.01.2020 становить 2690 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього 12.01.2020 в період часу з 8 години по 20 години, будучи раніше судимим за скоєння крадіжок чужого майна, та маючи зняті та не погашені судимості, перебуваючи в будинку своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ж і проживає, користуючись тим, що остання була відсутня, з метою власної наживи, ОСОБА_3 вирішив здійснити крадіжку пральної машини білого кольору марки «LG» моделі F1203CDP, належної ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що мати перебувала на роботі, умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав пральну машину білого кольору марки «LG» моделі F1203CDP, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №209 від 23.01.2020 становить 4833 гривні 33 копійки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпілі не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочини, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному і прохає вибачення, більше йому добавити нічого.

Потерпілі у судовому засіданні пояснили, що претензій морального характеру до обвинуваченого не мають. Вважають можливим призначення покарання, яке не передбачає позбавлення волі.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному. Крім того, суд враховує те, що обвинувачений протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності органами поліції та адміністративною комісією при виконкомі Пирятинської міської ради до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП.

Станом на час розгляду кримінального провадження у суді заподіяну злочином шкоду потерпілій ОСОБА_6 не відшкодував.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи викладене, з метою виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 розлучений, має на утриманні малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, враховуючи висновок зазначений у досудовій доповіді органу пробації, суд дійшов висновку що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за необхідне застосувати до нього положення ч. 3 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий термін, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну поведінку.

Суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства.

Ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.01.2020 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: телевізор марки «TDLex LE-3221Т2», що належить потерпілій ОСОБА_6 , та велосипед марки «Україна», який належить потерпілому ОСОБА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт з набранням вироку законної сили.

Цивільний позов заявлено не було.
Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.01.2020 на тимчасово вилучене майно, а саме: телевізор марки «TDLex LE-3221Т2», та велосипед марки «Україна».

Речові докази по справі: велосипед марки «Україна», який зберігається у камері зберігання речових доказів Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, з набранням вироку законної сили повернути ОСОБА_5 як власнику; телевізор марки «TDLex LE-3221 Т2» та пральну машину марки «LG», які зберігаєюся в потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з набранням вироку законної сили залишити останній як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок UA0016379, отримувач - Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача - 37958534, МФО банку - 899998, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №№ 209, 210, 219 від 23.01.2020 у розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок, у кримінальному провадженні № 0000031.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1