Справа № 638/5501/20
Провадження № 1-кп/638/1153/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 по судовому провадженню відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Абхазької АРСР, Гальського р-ну, м.Галі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 - у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику спробам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила визначити розмір застави, яку обвинувачений реально може сплатити.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Потерпіла наполягала на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висловила побоювання з приводу впливу на неї обвинувачених та можливість помсти з їхнього боку.
Інші учасники провадження підтримали думку захисника обвинуваченого ОСОБА_6
Суд, розглянувши подане прокурором клопотання, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Разом з цим Конституційний Суд України (рішення від 23.11.2017 справа № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) вважає, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для його застосування, за яких такий запобіжний захід був обраний на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України.
Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжний захід тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (ч.4 ст.176 Кримінального процесуального кодексу).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, не працевлаштований, із вищою освітою, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, в провадженні Московського районного суду м.Харкова на розгляді перебуває обвинувальний акт відносно нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні - злочині, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відносно якого на розгляді в Московському районному суді м.Харкова перебуває обвинувальний акт за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, не працює, не одружений, без місця реєстрації, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 22 червня 2020 року.
Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.
Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому вважаю, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому суд визначає заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 314, 369, 372, 395 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 22 червня 2020 року.
Визначити суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №638/5501/20 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова)).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом всього строку тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі міста Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування із потерпілим і свідками у вказаному кримінальному провадженні, 5) здати на зберігання процесуальному керівнику по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та головуючого суддю Дзержинського районного суду м.Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1