ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/292/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/405/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за поданням начальника Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, офіційно не працевлаштована, одружена, має на вихованні трьох малолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_6 .

Засуджена ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року, якою задоволено подання начальника Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, скасовано її звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року за ч.3 ст.185 та направлено ОСОБА_6 для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджена ОСОБА_6 належним чином не виконує обов`язки, покладені на неї за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, що вказує на її небажання стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і її направлення для відбування призначеного покарання відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом було зроблено висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, а також неправильно застосовано норми закону про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що фактичною підставою для скасування звільнення від відбування покарання було те, що вона 06 листопада 2019 року не з`явилась для реєстрації, вже після винесення попередження від 09 вересня 2019 року, однак вона не з`явилась на реєстрацію у зв`язку із тим, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що її неявки не є чисельними та не мали систематичного характеру, оскільки після неявки вона з`являлась до органу пробації та надавала пояснення. Крім того, вона і наразі з`являється до органу пробації для реєстрації. Також, прокурор, який був присутній у залі судового засідання, вважав, що подання є передчасним.

Апелянт також зазначає, що вона, починаючи з серпня 2018 року, систематично відвідує орган пробації для реєстрації, перелічені в поданні неявки допущені з поважних причин, що документально підтверджено, на цей час вона стала на облік у лікаря нарколога для лікування від алкогольної залежності, крім того, вона має на утриманні 3 малолітніх дітей.

Згідно з ухвалою, начальник Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.
У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_9 підтримала подання, наполягала на скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року з підстав, викладених у поданні.
Засуджена ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення подання та зазначила, що вона має трьох неповнолітніх дітей, має намір працевлаштуватись. Про наслідки неявки вона знала, поважних причин для неявки у неї дійсно не було.
Прокурор ОСОБА_10 висловив думку про передчасність подання.

Заслухавши доповідь судді; засуджену ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який з урахуванням всіх обставин на теперішній час, підтримав апеляційну скаргу засудженої, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджено за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та на підставі ст.76 КК України судом на неї покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

20 липня 2018 року копія вироку відносно ОСОБА_6 надійшла на виконання до Запорізького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та засуджена поставлена на облік.

Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, зазначені в поданні.

Згідно з матеріалами особової справи засудженої ОСОБА_6 , 10 серпня 2018 року останній встановлено дні явки для реєстрації до органу з питань пробації, а саме: кожну першу середу кожного місяця.

З листка реєстрації, наявного в особовій справі засудженої ОСОБА_6 , вбачається, що остання за весь час перебування на обліку в Запорізькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, а саме: з липня 2018 року, не з`явилась на реєстрацію 05 вересня 2018 року, 03 квітня 2019 року, 17 квітня 2019 року тричі, 09 вересня 2019 року, 06 листопада 2019 року.

Таким чином, неявки засудженої ОСОБА_6 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не мали систематичного характеру, оскільки після неявки 05 вересня 2018 року засуджена самостійно з`явилась до органу з питань пробації та надала пояснення, поважність неявки на реєстрацію до органу пробації 03 квітня 2019 року та 17 квітня 2019 року засуджена документально підтвердила, після неявок 04 вересня 2019 року та 06 листопада 2019 року засуджена з`являлась до уповноваженого органу пробації, надавала пояснення.

Окрім того, після кожної з неявок засуджена ОСОБА_6 надавала пояснення з приводу причин своєї неявки, деякі з них були підтверджені документально.

В інший час засуджена ОСОБА_6 регулярно з`являлась для реєстрації у визначені дні.

До адміністративної відповідальності протягом іспитового строку засуджена не притягалась, тобто адміністративних правопорушень, які б свідчили про те, що вона не бажає ставати на шлях виправлення, не вчиняла, як і нових кримінальних правопорушень, за межі України не виїжджала, місця проживання не змінювала.

Окрім того, в судовому засіданні засуджена надала довідку від 08 січня 2020 року про те, що вона працює у філії «Запорізька» ПНВК «Інтербізнес» птахівником промислової зони на постійній основі.

Також, за час перебування на іспитовому строку засуджена почала проходити лікування від алкогольної залежності.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком уповноваженого органу з питань пробації та суду першої інстанції про систематичність порушення засудженою ОСОБА_6 порядку та умов відбування покарання з випробуванням.

Доводи подання щодо систематичного порушення ОСОБА_6 порядку та умов відбування покарання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки за весь час перебування на обліку протягом 2 років засуджена ОСОБА_6 лише тричі не з`явився на реєстрацію без поважних причин, що з урахуванням усіх інших обставин (а саме того, що протягом іспитового строку ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягалась, кримінальних правопорушень не вчиняла, влаштувалась на роботу, пройшла лікування від алкогольної залежності, виховує трьох дітей), не може бути безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані, які б свідчили про небажання засудженої ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення, тому скасування звільнення останньої від відбування покарання є передчасним.

Оскільки суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення подання, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 412 КПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2019, якою задоволено подання начальника Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , скасувати.

В задоволенні подання начальника Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 21.01.2020 Справа № 317/292/18