Справа № 159/3654/19
Провадження № 1-кп/159/57/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 07 червня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 06.06.2019 року близько 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений па порушення громадського порядку, перебуваючи в громадському місці, а саме у приміщенні магазину товарів повсякденного попиту розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи елементарні правила поведінки та бажаючи самоствердитись. діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у приниженні людської гідності, ігноруючи норми моралі, почав виражатись па адресу потерпілої ОСОБА_7 нецензурною лайкою, погрожувати їй фізичною розправою, заважаючи при цьому здійсненню останній підприємницьку діяльність, внаслідок чого було передчасно зірвано роботу закладу.
Крім того, в ході хуліганських дій, обвинувачений ОСОБА_4 06.06.2019 року, близько 20 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар головою в область носа потерпілого, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно п.2.3.3 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_4 нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, зневажаючи правилам поведінки в суспільстві, на прохання потерпілої ОСОБА_7 припинити хуліганські дії, не реагував, та продовжував ображати її нецензурною лайкою та погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, після чого, діючи з винятковим цинізмом, проявляючи явну демонстративну зневагу до установлених та загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки та моралі, на попередження потерпілої про виклик поліції в разі не припинення останнім хуліганських дій. оголовився, спустивши власні шорти та проявом безсоромності, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, де знаходяться сторонні громадяни, в тому числі малолітні діти, демонстрував свої оголені сідниці, чим здійснив відкрите, очевидне для потерпілої та інших присутніх громадян, зневажливе ставлення до громадського порядку га ігнорування елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, що супроводжується винятковим цинізмом.

Своїми умисними діями, які виразилися в хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.1 ст.296 КК України не визнав повністю, та показав, що будь-яких хуліганських дій не скоював. Ствердив, що дійсно після 20 години вечора він та інші його односельчани після гри у волейбол в кількості до десяти осіб зайшли в магазин в с. Гішин Ковельського району, щоб сховатись від дощу та випити пива. Невстигши зробити замовлення потерпіла ОСОБА_8 почала вимагати щоб вони всі вийшли з приміщення оскільки магазин зачиняється. Так як це був робочий графік він запропонував їй показати відповідні документи, при цьому вів цебе коректно, її не ображав та не висловлювався нецензурними словами. В стані алкогольного спянінні не перебував, оскільки випив лише пляшку пива. Потерпіла зателефонувала брату і в цей час інші відвідувачі вийшли з приміщення на вулицю. Через незначний проміжок часу в приміщення магазину зайшов потерпілий ОСОБА_9 який висловлювався нецензурною лайкою , схопивши його за руку та почав тягнути на вулицю. Він в свою чергу спідкнувшись, фактично падаючи, випадково вдарив головою в обличчя, після чого вийшов на вулицю.Там також ніяких протиправних дій не вчиняв, та огололені сідниці не показував.Через деякий час прибули працівники поліції, які з`ясовували причину конфлікту. З цих підстав не визнає і заявлений прокурором цивільний позов.

Незважаючи на фактичне не визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у скоєнні інкримінованого злочині повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд відносить до об`єктивних, належних, та допустимих і покладає в основну обвинувального вироку.

Витягом із ЄРДР від 07.06.2019 року підтверджено початок досудового розслідування по факту заподіяння ОСОБА_6 умисних тілесних ушкоджень 06.06.2019 року ОСОБА_4 в с.Гішин Ковельського району на підставі його заяви про кримінальне правопорушення.

В подальшому 20.06.2019 року постановою слідчого змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України .

Із протоколу огляду місця події слідує, що місцем скоєння кримінального правопорушення є магазин та його подвір`я, що розташоване в АДРЕСА_2 .

За висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_6 в результаті хулінських дій були заподіянні легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритого перелому кісток носа , що утворились від дії твердого тупого предмета, можливо від удару головою в час вказаний в ухвалі суду та медичній документації. Цим же висновком підтверджено, що дані тілесні ушкодження утворитись від падіння з висоти власного зросту не могли.

В ході слідчого експерименту потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на місці розказали і показали про обставини скоєння злочину, підтвердивши свої показання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що орендує продовольчий магазин в селі Гішин та проводить торгівлю різними товарами, в тому числі продуктами харчування, спиртними напоями та тютюновими виробами. Обвинувачего знає давно, як односельчанина і до цієї події перебувала в нормальних відносинах.

06 червня 2019 року, біля 20 год., коли вона перебувала на робочому місці, оскільки перід роботи магазину до 22 год., в приміщення зайшли 6-7 чоловік, в тому числі і ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного спяніння, нічого не купували при цьому поводили себе неадекватно, як вона зрозуміла із-за стану алкогольного сп`яніння. Тоді вона попросила їх залишити приміщення магазину, повідомивши що вона його закриває. Ці вимоги вона озвучила неодноразово. Всі крім обвинуваченого вийшли із торгівельного закладу, а обвинувачений залишився та почав нецензурно в її адресу висловлюватись, при цьому погрожував вдарити, вигнати з роботи, висловлюватись «Я тобі покажу, хто ти така, і т.п.,» «Завтра робити не будеш». Вона не очікуючи такої поведінки розхвилювалась, а тому зателефонувала своєму племіннику, повідомивши про таку поведінку обвинуваченого та просила його пораду, що в даному випадку їй робити.

Через незначний проміжок часу в магазин зайшов племінник в адресу якого обвинувачений висловлювався : «Чого ти прийшов? , Хто ти такий?»і вдарив його головою в обличчя в результаті чого в нього потікла кров. Коли племінник пішов до умивальника, то в магазин зайшов її брат, і тоді ОСОБА_4 вийшов з приміщення на вулицю. Коли вона вийшовши стояла на східцях в магазин, обвинувачений в присутності багатьох людей, в тому числі малолітніх на вулиці зняв штани та показував їй голі сідниці.

Ствердила, що конфлікт відбувався півгодини, а можливо більше. Протягом цього часу обвинувачений вів себе агресивно, погрожував, висловлювався нецензурними словами, фактично зірвавши роботу магазину.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що знає обвинуваченого як односельчанина, стосунки між ними до вказаних подій були звичайними.Він та потерпіла ОСОБА_7 є приватними підприємцями, оскільки орендують магазин в с.Гішин Ковельського району.

06 червня 2019 року, орієнтовно о 20 год., до нього зателефонувала потерпіла ОСОБА_7 та повідомила, що в магазині перебувають хлопці в стані алкогольного сп`яніння, а тому просила допомоги. Він про це повідивив батька, а сам відразу пішов до магазину. Тоді побачив, біля магазину потерпілу, а в приміщенні обвинуваченого ОСОБА_4 , який висловлювався в адресу ОСОБА_7 нецензурними словами. Перебуваючи в коридорі магазину бачив обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, який поводив себе неадекватно і тоді він сказав йому «Міша виходь з магазину».У відповідь обвинувачений сказав «Хто ти такий, показуй документи». Оскільки як він зрозумів обвинувачений був налаштований його вдарити, то він в свою чергу взяв його за руку , і у відповідь отримав удар головою в ділянку носа, в результаті чого отримав перелом кісток носа. У зв`язку з тим, що на обличчі з`явилась кров він пішов в магазин до умивальника і більше про події нічого повідомити не може. Через деякий час під`їхали працівники поліції і він написав заяву про злочин.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що того дня, біля 20 год. вечора до його сина зателефонувала потерпіла ОСОБА_7 . Після розмови з нею син розказав, що в магазині молодь поводить себе агресивно, а тому остання просить їх прийти щоб закрити магазин. Тоді, він сказав сину ОСОБА_6 іти до магазину, а він підійде пізніше. Через деякий час побачив, що біля магазину знаходиться багато людей, а тому зрозумів що там щось сталось. Коли підійшов до приміщення то почув від когось «Ще один іде!». Обвинувачений в його адресу висловився «Чого ти прийшов?» та намагався вдарити, однак інші хлопці які стояли поруч завадили йому це зробити. Поведінка обвинуваченого та інших була неадекватною, а тому потерпіла зателефонував сільському голові і хтось з них в поліцію.

Свідок ствердив, що в присутності стороніх обвинувачений ОСОБА_4 висловлювався нецензурно в його адресу. Бачив сина в якого на обличчі були сліди крові і від ньго дізнався , що тілесні ушкодження йому заподіяв ОСОБА_4 . Також ствердив, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та на зауваження прпинити свої дії не реагував.

Малолітній свідок ОСОБА_11 в присутності законного представника та педагога показав, що до літа 2019 року навчався в загальноосвітній школі с.Гішин Ковельського району, а тому добре знає як потерпілих так і обвинуваченого як колишніх односельчан.

Пригадує, що в червні 2019 року, в денну пору доби, проходив разом із своєю матір`ю повз магазин вказаного населеного пункту та був очевидцем конфлікту, який виник між ОСОБА_12 та потерпілою в приміщенні магазину. Чув як хтось говорив про необхідність покликати батьків ОСОБА_13 щоб його заспокоїти та забрати додому. Бачив, як в магазин зайшов ОСОБА_9 і зустрівся з ОСОБА_13 в коридорі приміщення магазину і який головою наніс удар в обличчя потерпілому в результаті чого його обличчя стало закривавленим.

Трохи пізніше, при виході з магазину, тобто на подвір`ї бачив як ОСОБА_14 в присутності потерпілої ОСОБА_15 та інших людей тричі знімав з себе штани та показував голі сідниці.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала , що проходячи біля магазину влітку 2019 року була також очевидцем конфлікту потерпілої з іншими особами в ході якого потерпіла говорила присутнім щоб ті виходили з магазину однак на ці зауваження присутні не реагували . Вона також ствердила що потерпіла нікого не ображала, будь яких речей відвідувачів на вулицю не викидала, а в її присутності телефонувала сільському голові та повідомляла про негативну поведінку молодих людей які висловлювались нецензурними словами.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила показання потерпілої та свідка ОСОБА_18 в тому що дійсно потерпіла телефонувала до неї при цьому була схвильованою та повідомила, що в магазині молодь хуліганить, не хочуть виходити з приміщення, а тому вона в свою чергу зателефонувала у відділ поліції та повідомила про цей факт.

Свідок ОСОБА_19 показав, що в цей день він та двоє його знайомих перебували в приміщенні магазину де розпивали пиво. Коли зайшли в магазин Рудень і ще 5 чи 6 осіб то через деякий час між ОСОБА_13 та потерпілою виник конфлікт. Тоді ОСОБА_15 запропонувала всім залишити приміщення магазину, а тому він та його знайомі вийшли з магазину і про подальші події йому нічого не відомо. Свідок ствердив також, що потерпіла будь яких речей відвідувачів з магазину на вулицю не викидала.

Аналізуючи вище наведені докази, тобто показання потерпілих та свідків суд з цих підстав критично відноситься до показань свідків: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які в судовому засіданні показали, що коли вони зайшли в магазин та замовили чай то потерпіла невідомо з яких причин почала виганяти їх з приміщення магазину, а тому між обвинуваченим та останньою виник словесний конфлікт. Після цього всі вони вийшли з магазину, а ОСОБА_4 на деякий час залишився в ньому. Ці показання повністю спростовані, а тому суд розцінює їх такими, що не відповідають встановленим фактичним обставинам по справі і є необ`єктивними та наданими суду з метою ухилення обвинуваченого з яким вони перебувають у дружніх стосунках від кримінальної відповідальності за скоєння ним незаконних дій.

З цих підстав суд також критично відноситься і до показань свідка ОСОБА_22 , який ствердив, що після того як він, ОСОБА_4 та інші зайшли в магазин та сіли за столи, потерпіла почала їх виганяти з приміщення, повідомивши, що закриває магазин.

Таким чином суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом та вірність дій обвинуваченого на досудовому слідстві за вказаним законом.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обтяжуючої покарання обставини суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, а до пом`якшуючої - вчинення злочину обвинуваченим вперше.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе та необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції закону за яким він притягається до відповідальності у виді штрафу.

Суд при цьому враховує також характеристику на обвинуваченого з місця проживання, майновий та сімейний стан, а також те що в результаті скоєння злочину не наступило тяжких наслідків .

Саме таке покарання на переконання суду буде відповідати фактично скоєному, є справедливим достатнім та виваженим і відповідатиме вимогам ст.65 КК України тобто загальним засадам призначення покарання у відповідності з якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

По справі прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування особи яка потерпіла від злочину.

Заявлений позов є підставним та підлягає до повного задоволення виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що потерпілому в результаті злочину були заподіянні легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткотривалий розлад здоров`я з приводу яких він перебував на лікуванні в Ковельській ЦРЛ.

Згідно довідки-розрахунку лікувального закладу потерпілий ОСОБА_6 перебував у ньому на стаціонарному лікуванні з 07.06.2019 року по 13.06.2019 року, при цьому вартість лікування в загальному становила 2107 гривень 63 копійки.

Правовою підставою покладення на ОСОБА_4 матеріальної відповідальності за завдану з його вини майнову шкоду є норми ч.1 ст.1206 ЦК України, п.п.1,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілому від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, якими передбачено, що сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, у сумі фактичних витрат з винних осіб.

Таким чином з обвинуваченого на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради підлягає стягненню зазначена в позові сума на відшкодування витрат понесених лікувальним закладом.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 10200 грн. ( десять тисяч двісті грн.).

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину, задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 2107,63 (дві тисячі сто сім грн. 63 коп.) витрачених закладами охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1