Єдиний унікальний № 243/13/20
№ 1-кп/243/389/2020
В И Р О К
Іменем України
20 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001759 від 25.08.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов?янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував разом з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою, приблизно о 15-00 год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, наніс удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_4 , після чого штовхнув її правою рукою в область грудної клітки, в результаті чого ОСОБА_4 впала на диван на правий бік. Після чого ОСОБА_4 підвелася, а ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область лівої брові, від якого вона впала на підлогу поруч з диваном. Далі ОСОБА_4 підвелася, а ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій один удар кулаком лівої руки в область носа. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу із зміщенням, синці повік лівого та правого ока, синець зовнішньої поверхні лівого колінного суглоба, рубець надбрівної ділянки зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які потребують для свого загоєння термін понад 6 діб, але не більше 21 доби.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 27 грудня 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, зазначив, що з потерпілою ОСОБА_4 вони протягом 15 років перебували у цивільному шлюбі, з викладеними в обвинувальному акті обставинами він погоджується, однак від надання показань відмовився у відповідності до положень ст.63 Конституції України, посилаючись також на те, що йому соромно згадувати вказані події. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав частково, зазначив, що повністю погоджується з розміром матеріальної шкоди, зазначеної потерпілою, розмір моральної шкоди визнає частково, в частині на розсуд суду. В судовому засіданні просив вибачення у потерпілої.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона знайома з обвинуваченим протягом 17 років, вони разом не мешкають. ОСОБА_5 має своє родину. 25.08.2019 р. вона була в гостях у своєї матері ОСОБА_8 разом зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Згодом приїхав обвинувачений (навідати свою дитину), привіз вино, всі сіли за стіл, обвинувачений почав конфлікт з нею, вона вийшла з кімнати. Він бив посуд. Коли вона повернулася в кімнату, її мати лежала на дивані обличчям вниз, а обвинувачений стояв над нею з металевим тазом. Обвинувачений почав її бити, вдарив кулаком по щоці, штовхнув, внаслідок чого вона впала на диван, він вдарив її мати. Потім вдарив її кулаком в область лівої брові. Свідки намагалися його зупинити, а він лівою рукою вдарив її в область носу, було багато крові. Очевидцями цих подій також були діти, вони дуже злякалися. Після того як він поїхав, вона викликала швидку допомогу, поліцію. Він бив її вперше, а саме: 1) вдарив кулаком правої руки в область щоки, внаслідок чого вона впала на диван, 2) штовхнув правою рукою в область грудної клітини, від чого вона впала, 3) вдарив кулаком правої руки в область лівої брові, внаслідок чого вона впала на підлогу, 4) вдарив кулаком лівої руки в ніс, чим заподіяв перелом носу.

Свій цивільний позов обґрунтувала тим, що моральна та матеріальна шкода їй спричинена внаслідок протиправних умисних дій обвинуваченого. Розмір матеріальної шкоди становить 2781,16 грн. та складається з витрат на лікування у сумі 2127,12 грн., 104,46 грн., 96,38 грн. та транспортних витрат у сумі 453,20 грн. Моральну шкоду потерпіла ОСОБА_4 оцінила в 100000 грн. та обґрунтувала тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого вона відчувала і продовжує відчувати фізичний біль, змушена була перенести оперативне втручання по виправленню кісток носа і лікування. Окрім того після цих подій вона перестала спокійно спати, оскільки відчуває постійну тривогу, перебуває під наглядом отоларинголога. Також вона вимушена докладати більше зусиль для організації її життя, оскільки вимушена багато часу витрачати на лікування та оформлення необхідних документів. Після спричинення їй тілесних ушкоджень у неї була кровотеча, одяг та обличчя були забруднені кров`ю і в такому стані її бачив її малолітній син 2011 року народження, який був дуже наляканий, до теперішнього часу він всього боїться, нервує, кричить та плаче уві сні.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають спільну дитину. 25.08.2019 р. у неї в гостях був її брат з невісткою, приїхав ОСОБА_5 . Близько 15-00 год. вони пообідали, вона вийшла з будинку, а коли повернулася, ОСОБА_5 був чимось засмучений, комусь телефонував та просив, щоб за ним приїхали. Вона його заспокоювала. Вони почали сваритися з ОСОБА_4 , він дорікав їй, що вона поїхала відпочивати, а він залишився один. Свідок йому сказала, щоб він більше не приїздив до них, а він вдарив її кулаком по обличчю, вийшла ОСОБА_4 , він і її вдарив кулаком по обличчю. Свідок не змогла його зупинити, він бив ОСОБА_4 кулаками, завдав удар в область носу, розкидав посуд, у ОСОБА_4 обличчя було в крові. Після того як ОСОБА_5 поїхав, вони викликали швидку допомогу та поліцію, у ОСОБА_4 зафіксували перелом носу, її направили до лікаря, потім - у м.Харків, де робили операцію. Дитина ОСОБА_4 в цей час мешкала з нею. Додатково зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично зустрічалися протягом 15 років, до цього випадку він ніколи нікого не бив.

25.08.2019 р. до ЄРДР було внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, а саме: 25.08.2019 р. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ході конфлікту було спричинено тілесні ушкодження (а.к.п.70).

Згідно висновку експерта № 354 від 16.12.2019 р., складеного на підставі ухвали слідчого судді від 28.08.2019 р., при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 , виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу зі зміщенням, синці повік лівого та правого ока утворились від ударної дії тупого предмету, індивідуальні та конструктивні властивості якого не відобразились, можливо в зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння терміну понад 6 діб, але не більше 21 доби. Синець зовнішньої поверхні лівого колінного суглоба утворився від ударної дії тупого предмету, індивідуальні та конструктивні ознаки якого не відобразились, можливо в зазначений термін, та відноситься до легких тілесних ушкоджень. Рубець надбрівної ділянки зліва слід вважати результати загоєння рани, яка могла утворитись в зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння терміну понад 6 діб, але не більше 21 доби. За наявними морфологічними властивостями рубця надбрівної ділянки зліва судити про обставини та механізм спричинення рани немає можливості (а.к.п.75-76).

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 05.09.2019 р. та фототаблиці до нього, вбачається, що в кабінеті Слов`янського ВП ГУНП ОСОБА_4 розповіла та показала, що 25.08.2019 р. приблизно о 15-00 год. вона знаходилась за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_8 - в будинку АДРЕСА_2 , де також знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Між ними розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки в область лівої щоки, після чого штовхнув її рукою в область грудей, від чого ОСОБА_4 впала на правий бік на диван. Після чого вона підвелась, а ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком правої руки в область її лівої надбрівної дуги, від якого вона впала на підлогу поруч з диваном. Після цього ОСОБА_4 підвелась, а ОСОБА_5 наніс їй лівою рукою в область носа з правого боку (а.к.п.77-80).

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 05.09.2019 р. та фототаблиці до нього, вбачається, що в кабінеті Слов`янського ВП ГУНП свідок ОСОБА_8 розповіла та показала, що 25.08.2019 р. вона знаходилася у себе за місцем мешкання, де також знаходилася її донька ОСОБА_4 . О 12-00 год. до її доньки приїхав ОСОБА_5 , о 14-30 год. вони втрьох пообідали, а о 15-00 год. вона вийшла на подвір`я, а коли повернулася, побачила, що ОСОБА_5 знаходиться у збудженому стані та чимось засмучений. В кімнату зайшла її донька ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 наніс їй один удар в область правої щоки, від якого ОСОБА_4 впала на диван. Далі донька піднялася, а ОСОБА_5 знову наніс їй удар правим кулаком в область лівої брові. Вона почала відтягувати ОСОБА_5 від доньки, але він наніс їй ще один удар лівою рукою в область носа з правого боку (а.к.п.81-83).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.11.2019 р., здійсненого на підставі ухвали слідчого судді від 29.10.2019 р., слідчим було виявлено та вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 5316 від 27.08.2019 р. на ім`я ОСОБА_4 (а.к.п.84-88).

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.11.2019 р., слідчим було виявлено та вилучено належним чином засвідчену копію карти виїзду та виклику швидкої медичної допомоги № 24617 від 25.08.2019 р. (а.к.п.91-95). Зі змісту карту виїзду швидкої медичної допомоги № 24617 від 25.08.2019 р. вбачається, що 25.08.2019 р. о 15-38 год. надійшов виклик швидкої медичної допомоги, о 16-08 год. бригада прибула на місце, надала первинну допомогу ОСОБА_4 , попередній діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку легкого ступеня тяжкості, перелом кісток носу?, забій м`яких тканин обличчя. ОСОБА_4 була доставлена в травматологічне відділення (а.к.п.97-98).

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 07.12.2019 р. та фототаблиці до нього вбачається, що в кабінеті Слов`янського ВП свідок ОСОБА_9 показала та розповіла про відомі їй обставини кримінального правопорушення, а саме зазначила, що з 24.08.2019 р. вона разом з чоловіком ОСОБА_10 та онуком поїхала до сестри чоловіка ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_2 . Ввечері до них також приїхали ОСОБА_4 та її син ОСОБА_11 , їх привіз ОСОБА_5 25.08.2019 р. приблизно об 11-00 год. ОСОБА_5 приїхав в с.Сидорово в гості, приблизно о 14-00 - 15-00 год. вона пішла в кухню мити посуд, а в кімнаті в цей час залишалися ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які про щось розмовляли. Знаходячись в кухні, вона почула звук розбитого посуду та відразу побігла в кімнату та побачила, що ОСОБА_4 підіймаєтсья з підлоги поруч з диваном, у неї на обличчі була кров, а ОСОБА_5 знаходився поруч з нею. Далі вона побачила як ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в область носу ОСОБА_4 , від якого вона впала на диван. В цей час ОСОБА_8 намагалася відтягнути ОСОБА_5 , а вона підбігла і також намагалася його відтягнути, після чого покликала на допомогу свого чоловіка ОСОБА_10 , який разом з онуками знаходився на вулиці. Коли ОСОБА_10 зайшов до будинку, вони разом почали стримувати ОСОБА_5 , потім, коли їм здалося, що він заспокоївся, вони його відпустили, однак, він знову наніс удар ОСОБА_4 кулаком лівої руки в область носу (а.к.п.99-102).

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 07.12.2019 р. та фототаблиці до нього вбачається, що в кабінеті Слов`янського ВП свідок ОСОБА_10 показав та розповів, що 24.08.2019 р. він разом з дружиною ОСОБА_9 та онуком приїхали в гості до його сестри - ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_2 . Ввечері до них також приїхала ОСОБА_4 з сином ОСОБА_11 25.08.2019 р. приблизно об 11-00 год. ОСОБА_5 приїхав в с.Сидорове в гості. Приблизно о 14-00 - 15-00 год. він вийшов на подвір`я з онуками - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В будинку в цей час залишилися його дружина, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які про щось розмовляли. Перебуваючи на вулиці, він почув звук розбитого посуду з боку будинку та почув, як його дуже голосно кличе дружина. Він подумав, що щось сталося та разом з онуками побіг в будинок. Коли він зайшов в будинок, він побачив, що ОСОБА_4 знаходиться біля дивану, обличчя у неї в крові, поруч з нею знаходився ОСОБА_5 , якого намагалися втримати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Він підійшов до ОСОБА_5 ззаду та відтягнув його. Далі їм здалося, що ОСОБА_5 заспокоївся та вони його відпустили, однак, ОСОБА_5 знову наніс удар ОСОБА_4 кулаком лівої руки в область носу (а.к.п.103-105).

Висновком експерта № 465 від 17.12.2019 р., складеним на підставі постанови слідчого від 07.12.2019 р., встановлено, що судячи з кількості, характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень не виключається можливість їх утворення за обставин, на які вказали ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в ході свого допиту та під час проведення слідчого експерименту за їх участі. Не виключається можливість утворення виявлених у ОСОБА_4 закритого перелому кісток носу зі зміщенням, синців повік лівого та правого ока за обставин (при ударі кулаком руки в область носу), на які вказав ОСОБА_10 в ході допиту та під час проведення слідчого експерименту. Обставини спричинення ОСОБА_15 синця зовнішньої поверхні лівого колінного суглоба та рани надбрівної ділянки зліва в протоколі допиту від 07.12.2019 р. та в протоколі проведення слідчого експерименту від 07.12.2019 р. за участі ОСОБА_10 не вказані. Судячи з кількості, характеру та локалізації виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, виключається можливість їх одномоментного утворення внаслідок падіння з положення стоячи (а.к.п.107-108).

Постановою слідчого від 21.12.2019 р. правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0001759 від 25.08.2019 р. було змінено з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України (а.к.п.109).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено, а вчинене обвинуваченим суспільне небезпечне діяння правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, є особою похилого віку, має доньку ОСОБА_16 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України судом враховується щире каяття, яке виразилося у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки та повному визнанні своєї вини, обвинувачений пропонував потерпілій у судовому засіданні відшкодувати спричинену матеріальну шкоду в повному обсязі, просив вибачення у неї за вчинене.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 30.01.2019 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді штрафу.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2781 грн. 16 коп. та моральної шкоди у сумі 100000 грн. 00 коп., яка була завдана їй внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 . На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на лікування вона витратила 2127,12 грн., 104,46 грн. та 96,38 грн., розмір зазначених витрати підтверджено чеками. Окрім того, вона перебувала на стаціонарному лікуванні у м.Харкові з 27.08.2019 р. по 04.09.2019 р., що підтверджується випискою № 5316 з медичної карти стаціонарного хворого, тому була змушена нести транспортні витрати, розмір яких складає 453,20 грн., які також підтверджені документально. Розмір спричиненої моральної шкоди потерпіла оцінила в 100000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково, а саме повністю в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2781,16 грн., розмір спричиненої ним моральної шкоди просив визначити на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що обвинуваченим визнається цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Щодо моральної шкоди просив суд визначити розмір відшкодування у 5000 грн., оскільки працездатність вона відновила, тому розмір відшкодування у 5000 грн. здатен в повній мірі відшкодувати понесені потерпілою моральні страждання.

Розглядаючи вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди суд враховує, що цивільним позивачем документально підтверджені витрати на лікування та транспортні витрати у загальній сумі 2781,16 грн.

Таким чином, цивільним позивачем доведено перед судом, що діями відповідача ОСОБА_5 їй завдано матеріальної шкоди у сумі 2781,16 грн. Визначаючи встановленим факт протиправних дій ОСОБА_5 , приймаючи до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд з урахуванням положень статті 1166 ЦК України вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи вимоги цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Положеннями ч.1-3 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що цивільним позивачем документально підтверджено перебування її на стаціонарному лікуванні внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та їх наслідків, було здійснено оперативне лікування - редресація і репозиція кісток носу, форма носу відновлена. Окрім того, суд приймає до уваги, що потерпіла перебувала в стресовому стані, була змушена відчувати фізичний біль. З урахуванням викладеного, враховуючи також обставини заподіяння тілесних ушкоджень, а саме в присутності малолітніх дітей та сторонніх осіб, беручи до увагу ту обставину, що у неї залишився шрам на обличчі, суд вважає доведеним, що кримінальним правопорушенням спричинено потерпілій ОСОБА_4 моральну шкоду, а визначаючи її розмір, дотримуючись засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір заявленої позивачем моральної шкоди 100000 грн. є неспівмірним з понесеними потерпілою душевними стражданнями, та вважає за необхідне стягнути з цивільного відповідача моральну шкоду всумі 15000 грн.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2781 (дві тисячі сімсот вісімдесят одну) грн. 16 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1