справа № 208/366/20
№ провадження 1-кс/208/155/20
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, просив суд накласти арешт на автомобіль «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Слідчим надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.
Власник автомобіля в судове засіданні не з`явився, надав суду заяву, в якій проти накладення арешту не заперечував, але просив залишити право користування, оскільки на даний час всі необхідні експертизи вже проведені.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 15.01.2020 року, приблизно в 11 годині 10 хвилин на проїжджій частині мостового переходу через р. Дніпро в районі зупинки громадського транспорту та з`їзду з мостового переходу в напрямку Єлізаветівського шосе в м. Кам`янське, водій автомобілю «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи рух з боку правобережної частині міста в напрямку лівобережної частині скоїв наїзд на велосипед «Україна» під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухаючись в попутному напрямку з автомобілем в центральному ряді, та при наближення автомобіля, під час зміни напрямку руху ліворуч, не переконався що це буде безпечно, виїхав на смугу автомобіля з право наліво відносно його напрямку.

В наслідок ДТП травмовано велосипедиста ОСОБА_6 та з діагнозом ВЧМТ, СГМ, закритий перелом середньої треті лівої гомілки, госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП КМР «МЛШМД» м. Кам`янське.

За даним фактом СВ Кам`янського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 15.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у період часу з 11.55 год. по 13.35 год. 15.01.2020 слідчим проведено огляд місця ДТП, що мало місце на проїжджій частині мостового переходу через р. Дніпро в районі зупинки громадського транспорту та з`їзду з мостового переходу в напрямку Єлізаветівського шосе в м. Кам`янське, в ході якого було оглянуто та вилучено автомобіль «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 . Автомобіль було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Кам`янське вул. Харківська б. 59.

На думку слідчого, вилучений автомобіль «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у наступному: для з`ясування істини у кримінальному провадженні, необхідно провести автотехнічну експертизу та експертизу технічного стану транспортного засобу, а також з метою збереження речового доказу, а саме автомобіля «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 .

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути направлено для дослідження експертним шляхом та використано при проведенні слідчих дій, що є важливими для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядаєтьсяслідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає, що предмет клопотання автомобіль, має ознаки предмету злочину та є наявним ризик його знищення, перетворення та відчуження.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
В судовому засіданні слідчим доведено, що незастосування заборони розпоряджатись та відчужувати автомобіль може призвести до його подальшого відчуження, що ускладнить розслідування але слідчим не доведено, що незастосування заборони користування зазначеним майном може призвести до пошкодження, псування, знищення або втрати майна
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна в частині заборони відчуження та розпоряджання, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1