Справа № 347/2101/19
Провадження № 1-кп/351/37/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,-

за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та маючи непогашену судимість, повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом .

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 25.09.2019 року близько 01:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Старі Кути по вул. Шкільній Косівського району Івано-Франківської області, побачив припаркований на узбіччі проїзної частини дороги автомобіль марки ВАЗ-2101, бежевого кольору, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , 1989 р.н., жителю АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , всупереч волі ОСОБА_5 , сів за кермо автомобіля та поїхав у напрямку с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5 .

Під час руху, на території пайових земельних ділянок, що в с. Старі Кути Косівського району, обвинувачений ОСОБА_4 не впорався з керуванням та автомобіль зїхав у кювет, де і був залишений останнім.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, за наступних обставин.

Так, 25.09.2019. приблизно 01:00 год. ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно викрав з автомобіля ВАЗ 2101, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким попередньо незаконно заволодів, акумуляторну батарею із маркуванням «Amega 7» 62 Ah (ампера) та авто магнітолу марки «CYCLON» моделі VP-4010, чорного кольору із цифровим дисплеєм.

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8962,10 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав, зазначив, що вечором 25.09.2019р., ідучи по дорозі в с. Старі Кути Косівського району побачив припаркований на узбіччі дороги автомобіль марки ВАЗ-2101 бежевого кольору у якого була відкрита водійська дверка. За допомогою дротів запалювання завів автомобіль та поїхав у с. Кобаки, однак не впорався з керуванням та зїхав у кювет. Після цього, вирішив викрасти з автомобіля акумуляторну батарею та авто магнітолу, які переніс до себе додому.

Щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що усвідомив неправомірність свого вчинку.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що належний йому автомобіль марки ВАЗ-2101 був припаркований на дорозі навпроти будинку. Зранку 25.09.2019р. ним було виявлено, що автомобіль на місці зупинки відсутній, про що повідомив органи поліції. Зазначив, що збитки йому не відшкодовані, однак просив обвинуваченого не позбавляти волі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись поясненнями обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особи обвинуваченого. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, оскільки він, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення таких правопорушень, їх тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 289 ч.2 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є тяжким злочином та скоєний ним злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання, обвинувачений за час проживання на території села Старі Кути зарекомендував себе з негативної сторони.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено високу ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а тому виправлення його без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , характеризуючих даних за місцем проживання, його спосіб життя та відношення до скоєних злочинів, думку потерпілого щодо обрання міри покарання обвинуваченому не пов`язаної із позбавленням волі, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у межах санкції ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі та в межах санкції ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, а саме призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, а саме призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Суд, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369- 371, 373,374 КПК України,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів, у зв`язку із проведенням експертиз в сумі 3454,22 грн., а саме :

- за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109/14-588Д/19 від 15.10.2019р. в сумі 1256,08 грн.;

- за проведення автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109/26-140АВ/19 від 18.10.2019р. в сумі 1570,10 грн.;

- за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/28-679ТВ/19 від 16.10.2019р. в сумі 628,04 грн.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ-2101, бежевого кольору, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 та який передано на зберігання до Косівського ВП ГУНП Івано-Франківської області повернути ОСОБА_5 , як володільцю;

- відрізок від ременю безпеки, кухонний ніж, недопалок від сигарети марки «Rotmans», спортивну куртку чорного кольору, три сліди пальців рук, змиви з керма автомобіля, які передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- акумуляторну батарею із маркуванням «Amega 7» 62 Ah (ампера) та автомагнітолу марки «CYCLON» моделі VP-4010, чорного кольору із цифровим дисплеєм, які передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_5 , як володільцю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1