ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1609/20 Справа № 207/4351/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001275 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища технічна, у шлюбі не перебуває, має неповнолітню дитину, раніше не судимого, проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
16.10.2018 року , в період часу з 22.00 год. до 24.00 год., більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті давніх неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю матір`ю - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, з метою заподіяння смерті останній, наніс їй руками та ногами близько 34 ударів в ділянку голови, 7 ударів по правій нижній кінцівці, 13 ударів по правій верхній кінцівці, 16 ударів по лівій нижній кінцівці, 9 ударів по лівій верхній кінцівці, чим завдав потерпілій гр. ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, а саме: крововилив у склеру лівого ока, крововиливи та рани у слизову губ, 2 крововиливи у м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, синець на всьому протязі обличчя, синець лівого вуха; синці та садна тулубу, перелом 9-го грудного хребця з крововиливами під оболонки спинного мозку, перелом грудини, перелом 3-го - 11-го ребер по передньопахвинній лінії ліворуч та 3-го - 10-го ребер по передньопахванній лінії праворуч з крововиливами у міжреберні м`язи відповідно переломам, ліворуч розміром 24x3см, праворуч - 23x3см, перелом 3-го, 5-го - 8-го ребер по середньо ключичній лінії ліворуч, 3-го - 8-го ребер по середньо ключичній лінії праворуч з крововиливами у міжреберні м`язи відповідно переломам, розміром 22x2см, перелом 9-го - 11-го ребер по задньопахвинній лінії ліворуч з крововиливом у м`язи навколо, розміром 12x9см, перелом остистого паростку 9-го грудного хребця; множинні синці та садна кінцівок, поверхневі рани обох верхніх кінцівок, садна шиї. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 22.00 год. до 24.00 год.
Відповідно до висновку експерта № 1161-Е від 15.11.2018 року ОСОБА_10 завдані тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, яка відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвели до смерті останньої, яка настала в період часу з 22.00 год. до 24.00 год. 16.10.2018 року.
В апеляції із доповненнями:
- обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду, оскільки він не вчиняв інкримінованого злочину, а обставини, викладені у вироку суду не відповідають дійсності.
В обґрунтування вказує, що його матір мала підвищений артеріальний тиск, глаукому, а також перелом хребта після падіння з драбини, внаслідок чого неодноразово втрачала свідомість та падала. Вказує, що 16 жовтня 2018 року його мати знепритомніла, після чого він викликав швидку допомогу та поліцію. Зазначає, що не розуміє, яким чином ці події роблять його винуватим. Також вказує, що свідків події немає і не могло бути, жодних ударів він не наносив.
- прокурор просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі волі строком на 12 років. Цивільний позов Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області витрати на поховання потерпілої ОСОБА_10 у розмірі 8625 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування вказує, що судом не було враховано, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин відносно особи похилого віку своєї матері, не визнав провину, у скоєному не розкаявся.
Також зазначає, що суд першої інстанції, в резолютивній частині вироку не зазначив про долю самого цивільного позову, а саме про його повне задоволення.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_5 та проти апеляції прокурора заперечували, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав апеляцію прокурора ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо незаконності вироку, з посиланням на те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає безпідставними і необґрунтованими.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції дотриманні.

Досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
За показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які останні надали в суді першої інстанції слідує, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_10 постійно виникали сварки на грунті побутових відносин, в тому числі через вживання ОСОБА_5 алкоголю. Свідок ОСОБА_11 також повідомила, що 16 жовтня 2018 року, близько 23.00 години, вона чула через стінки квартири сварку між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Також свідок зазначила, що в той вечір ОСОБА_5 повернувся додому у нетверезому стані, вимагав від ОСОБА_10 картку, на яку перераховується її пенсія. Сторонніх голосів свідок не чула. Свідок також вказала, що чула стони потерпілої та звуки падіння, а вранці, 17 жовтня 2018 року, ОСОБА_5 постукав до її квартири та повідомив, що його мати померла.
Разом з цим, судом першої інстанції було досліджено судово-медичну експертизу № 1161-Е від 15 листопада 2018 року, відповідно до якої, смерть ОСОБА_10 настала від сполученої тупої травми тіла, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, та в конкретному випадку призвели до смерті останньої, яка стала в період часу з 22 годин до 24 годин 16.10.2018 року.
Колегія суддів зважає, що відповідно вказаної вище експертизи, потерпілій ОСОБА_10 було нанесено близько 34 удари в ділянку тулубу, 24 удари в ділянку голови, 7 ударів по правій нижній кінцівці, 13 ударів по правій верхній кінцівці, 16 ударів по лівій нижній кінцівці, 9 ударів по лівій верхній кінцівці. При цьому, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень у різних площинах тіла, то вони не могли утворитись одночасно при паданні з власного зросту. Апеляційний суд також зважає на те, що згідно експертизи, смерть потерпілої настала в період часу з 22 годин до 24 годин, тобто в той самий час, на який вказує свідок ОСОБА_11 , в період якого остання чула стони ОСОБА_10 та звуки падіння.
Таким чином, покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які надані ними у суді першої інстанції, а також висновок судово-медичної експертизи № 1161-Е від 15 листопада 2018 року, узгоджуються між собою, є переконливими, чіткими та такими, що вказують на обставини та спосіб вчиненого ОСОБА_5 злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, нанесених потерпілій.
Ствердження обвинуваченого стосовно того, що жодних ударів потерпілій він не наносив, а остання впала через страту свідомості, колегія суддів розцінює як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності, та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Згідно вироку, судом першої інстанції в повній мірі наведені усі дослідженні ним докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою і надана їм вмотивована об`єктивна оцінка, а тому відсутні підстави, вважати з цього приводу висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, як на це вказує обвинувачений в апеляції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, його правова кваліфікація, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів під час перевірки кримінального провадження не виявлено.
Апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку і виправдання обвинуваченого чи призначення нового розгляду у суді першої інстанції з тих мотивів, які наведені обвинуваченим в апеляційній скарзі, оскільки судом ухвалено вирок, який є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш суворого покарання, то наведені ним мотиви не є досить переконливими для їх задоволення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, незворотність його наслідків - смерть людини, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, є пенсіонером за віком на пільгових умовах, має неповнолітню дитину, щодо якої не позбавлений батьківських прав. Обставинами, які пом`якшують покарання, судом враховано, що в ОСОБА_5 є неповнолітня дитина та сам він є пенсіонером за віком на пільгових умовах. До обтяжуючих покарання обставин суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Ствердження прокурора, що суд мав обрати більш тяжке покарання, враховуючи ті обставини, що обвинувачений вчинив умисний особливо тяжкий злочин відносно особи похилого віку своєї матері, не визнав провину, у скоєному не розкаявся, колегія суддів вважає безпідставними і необґрунтованими, оскільки під час ухвалення вироку вказані обставини судом першої інстанції враховані, та саме з їх урахуванням було призначено покарання обвинуваченому.
На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції, при зазначеному є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, суд не знайшов, з чим погоджується і колегія суддів.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора, щодо не зазначення у вироку долю цивільного позову, а саме не зазначення про його повне задоволення, то колегія суддів зважає, що відповідно до абз. 7 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазнається рішення про цивільний позов. Судом першої інстанції були виконані вказані вимоги закону та зазначено про стягнення витрат на поховання потерпілої, що кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 129 КПК України, стосовно повного задоволення цивільного позову, а тому порушення вимог кримінального процесуального законодавства в цій частині колегією суддів також не встановлено.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального та процесуального закону і на підставі об`єктивно з`ясованих обставин в їх сукупності, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4