Справа № 191/1500/20
Провадження № 1-кп/191/155/20
У Х В А Л А
іменем України

27 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000005 від 23.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Щербинівка, м. Дзержинськ, Донецької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

06.11.2008 року Константинівським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 23.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від судуз метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений має хворих дружину та сина, які потребують стороннього догляду.
У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження по суті не завершений.
Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Суддя враховує, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення, у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 307 КК України, при цьому на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не досліджені речові та письмові докази. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою або на підтвердження міцних сімейних, соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявності родини й утриманців, наявності місця роботи суду не надано.
Оцінивши в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений не одружений, ніде не працював до затримання, раніше судимий, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього. Тому наявні такі ризики як те, що він перебуваючи на свободі, може ухилитись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінального покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення.
За сукупності таких обставин суд вважає що ризики, визначені ст.177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , тому у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий арешт слід відмовити.
На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, при цьому, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 317, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 26 липня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1