Справа № 175/2002/20
Провадження № 1-кп/175/137/20
Вирок
Іменем України

30 червня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Слобожанське кримінальне провадження №0000604 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с.Новогродовка Новогродовського району Донецької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України
встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 06.05.2020 року приблизно о 12:10 годині прибула до паркової зони відпочинку Обухівської сільської ради, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Обухівка, вул. Центральна, 35.

Під час перебування на вказаній території у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме двох саджанців «Туї» висотою 0,9 1 м, які вона визначила об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, переконавшись, що її дії залишаються непоміченими для інших осіб схопила двома руками два саджанці «Туї» та шляхом ривку витягнула їх з землі, після чого поклала вищевказані саджанці у поліетиленовий пакет білого кольору, який тримала при собі.

Далі, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2169-20 від 20.05.2020 внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , Обухівській сільській раді заподіяно матеріальні збитки на суму 700 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватою себе визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Вона 06 травня 2020 року знаходилась у парковій зоні в смт. Обухівка, де викрала два саджанці «Туї». Просила суд суворо не карати і врахувати її щире каяття.

Представник потерпілого Обухівської селищної ради ОСОБА_5 , надав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив про те, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має. Цивільний позов не заявляв, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який виразився у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що вона в силу ст.89 КК України раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням (злочином) середньої тяжкості, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, посередню характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції представника потерпілого, особу обвинуваченої вважає, що їй слід призначити покарання в межах санкції у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 , нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судово товарознавчої експертизи слід покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , і стягнути в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово товарознавчої експертизи №2169-20 від 20 травня 2020 року стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 , у розмірі 326,88 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000604, а саме: один саджанець «Туї» висотою близько 1м після набрання вироком законної сили залиши представнику потерпілого ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1