Справа № 569/332/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального повадження № 0000009 від 8 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучено в ході проведення 08.01.2020 огляду місця ДТП.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що приблизно о 17 год. 23 хв. 8 січня 2020 року, у темну пору доби, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Соборній в м. Сарни Рівненської області, зі сторони с. Люхча Сарненського району Рівненської області у напрямку вул. 8 Березня у м. Сарни Рівненської області, поблизу приміщення ТОВ «ЗМВ», проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедистів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі рухалися проїзною частиною попереду у попутному напрямку.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Сарненська ЦРЛ», а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

8 січня 2020 року у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянуто та вилучено велосипед марки «АИСТ» на територію спеціального майданчика Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області для зберігання тимчасово затриманих та арештованих транспортних засобів, що по вул. Технічній, 1, в м. Сарни Рівненської області.

8 січня 2020 року велосипед марки «АИСТ`визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Враховуючи те, що велосипед марки «АИСТ» являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику велосипеда чи іншій особі будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків вчинення будь-яких дій із даним велосипедом (ремонт, переобладнання), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного велосипеда та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

На велосипеді марки «АИСТ» можуть бути наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, тому, відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, це є достатньою підставою тимчасового його вилучення.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000009 від 8 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

8 січня 2020 року у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянуто та вилучено велосипед марки «АИСТ», який визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ відповідно до постанови від 08.01.2020.

Крім того, у даному кримінальному провадженні необхідно провести судову інженерно-транспортну експертизу з транспортно-трасологічного дослідження, для виконання якої необхідний велосипед марки «АИСТ».

Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного велосипеда.

Повернення велосипеда марки «АИСТ» власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повно, всебічно та неупереджено провести досудове розслідування, що у свою чергу перешкодить встановити істину у кримінальному провадженні.

Керуючись положеннями ч. 2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно провести судові інженерно-транспортні експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічного дослідження, для виконання яких необхідний даний автомобіль, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення 08.01.2020 огляду місця ДТП, а саме велосипеда марки марки «АИСТ», з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на велосипед марки «АИСТ», місцем зберігання якого залишити територію спеціального майданчика Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області для зберігання тимчасово затриманих та арештованих транспортних засобів, що по вул. Технічній, 1, в м. Сарни Рівненської області, встановивши заборону власнику велосипеда чи іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним велосипедом до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000009 від 8 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1