Справа № 308/2906/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший лейтенант поліції ОСОБА_3 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 17.03.2020 на спецлінію 102 надійшло повідомлення від невідомого громадянина про те, що в м. Мукачево на площі Миру група осіб наносять тілесні ушкодження невідомому громадянину при цьому застосовуючи вогнепальну зброю.

В клопотанні вказано, що відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань18 березня 2020 року за №0000068, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченими ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий зазначає, що як встановлено в ході проведення досудового розслідування: четверо невідомих осіб приблизно о 17:35 год. перебуваючи в автомобілі марки «FORD», чорного кольору,д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік будинку № 11А по вул. Миру в м. Мукачево, дочекавшись автомобіль марки «FORD»,білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який під`їхав до вищевказаного будинку, пассажиром якого був гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Після цього четверо невідомих осіб вийшовши із автомобіля марки «FORD», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 вийшли та підбігли до автомобіля марки «FORD», білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , де витягнувши ОСОБА_4 із нього, почали наносити останньому тілесні ушкодження, при цьому один із нападників тримав у руці предмет зовні подібний до пістолета, яким також наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме рукояткою пістолета по голові. Після чого намагались ОСОБА_4 в супереч його волі помістити в автомобіль д.н..з НОМЕР_1 .

Окрім того в клопотанні казано, що як встановлено в ході проведення оперативно-розшукових заходів, до вчинення даного кримінального правопорушення (хуліганських дій) причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначає, що з метою виявлення та вилучення предметів, які мають доказове значення під час досудового розслідування та можуть бути використані як докази у даному кримінальному проваджені, 19 березня 2020 року, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатській області ОСОБА_6 від 18.03.2020, у справі № 304/349/20 проведено обшук за місцем реєстрації громадянина ОСОБА_5 , 1996 року народження, а саме в будинку АДРЕСА_2 , підсобних, господарських приміщень, що відносяться до вищевказаного помешкання, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: Зубна щітка зеленого кольору, якою користується ОСОБА_5 ; Пара чорних рукавичок.

Вищеперераховані речі та документи, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні ДНК експертизи.

Вказані речі та предмети, дозвіл на вилучення яких надано згідно ухвали суду, містять відомості, які мають значення доказів, є засобами збереження інформації, засобами злому, тобто були знаряддям і засобами вчинення злочинів, майном, яке не належить ОСОБА_5 та яке може бути викраденим, та всі знайдені і вилучені речі можуть бути використані як докази та підпадають під критерії, визначені статтею 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене та те що вилучені під час проведення обшуку речі та предмети можуть бути використані як доказ обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні експертиз є необхідність накласти арешт на вищевказане майно. Тому керуючись ст. ст. 167-168, 170-171 КПК України, слідчий просить: задовольнити клопотання та накласти арешт на виявлені і вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , речі та предмети, а саме на: Зубну щітку зеленого кольору, якою користується ОСОБА_5 ; Пара чорних рукавичок. Заборонити власникам чи/та користувачам розпоряджатись та користуватись вищеперерахованими предметами . Пріоритет визначення місця подальшого зберігання вищеперерахованого майна, залишити за слідчими органу досудового розслідування.

Слідчий в судове засіданні не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Слідчий подав рапорт про розгляд клопотанні за його відсутності
Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Під час розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року.

19 березня 2020 року, у рамках вказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатській області ОСОБА_6 від 18.03.2020, у справі № 304/349/20 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації ОСОБА_5 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, …У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При розгляді клопотання встановлено, що в ході проведення санкціонованого обшуку 19.03.2020 року, за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: Зубну щітку зеленого кольору, якою користується ОСОБА_5 ; Пара чорних рукавичок. Копію протоколу обшуку додано до матеріалів клопотання.

Згідно постанови слідчого від 20.03.2020 року, вилучене майно визнано речовими доказами.

Як передбачено п. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені згідно протоколу обшуку речі, могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, можуть бути знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема слідчий в клопотанні вказує, що вилучені речі, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні ДНК експертизи.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідність проведення експертного дослідження, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, про які вказується в клопотанні, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18 березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на виявлені і вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , речі та предмети, а саме на: Зубну щітку зеленого кольору, якою користується ОСОБА_5 ; Пара чорних рукавичок.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1