ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/146/19 Справа № 708/822/19 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора захисникаОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року, якою скасовано повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 31.05.2019 року у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019 року, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заявник ОСОБА_7 звернувся до Чигиринського районного суду Черкаської області із скаргою на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.05.2019 року у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019 року, вказавши, що 27.06.2019 року під час ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження він виявив повідомлення слідчого від 31.05.2019 року про підозру ОСОБА_9 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень. Однак, зазначене повідомлення не було вручено ОСОБА_9 згідно до вимог ст. 278 КПК України, оскільки воно було направлене слідчим поштовим зв`язком за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як згідно до даних посвідки на проживання останній перебував за межами території України, що підтверджується даними його паспорта, а тому він не був обізнаний зі змістом обвинувачення і повідомлення про підозру йому не вручене.

Також скаржник просить зобов`язати Чигиринське відділення поліції закрити кримінальне провадження на підставі того, що факт умисного нанесення ОСОБА_9 . ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень не підтверджений жодними доказами.

Так, згідно до висновку експерта № 02-01/698 від 18.06.2019 року тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , що зазначені у висновку експерта № 02-01/533 від 28.05.2019 року, могли виникнути в час та при обставинах, визначених в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.05.2019 року за участю ОСОБА_9 , як внаслідок самоушкоджень під час нанесення ударів ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , так і внаслідок дій ОСОБА_9 під час самозахисту, про що зазначав і ОСОБА_10 в протоколі допиту від 30.05.2019 року, вказуючи на те, що ОСОБА_9 відбивався від його ударів.

У судовому засіданні суду першої інстанції заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні суду першої інстанції заперечила проти задоволення даної скарги, мотивуючи тим, що повідомлення про підозру було направлене ОСОБА_9 поштою по місцю його проживання, оскільки на стадії виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України останній ухилявся від явки до слідчого, повідомлення про підозру вручене в установленому законом порядку.

Слідчий у судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що повідомлення про підозру було направлено ОСОБА_9 поштою по місцю його проживання, оскільки останній на виклики слідчого не з`являвся, а досудове розслідування по даному провадженню здійснювалося належним чином, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалою слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року, скаргу адвоката ОСОБА_7 задоволено частково, повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 31.05.2019 року у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019 року скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року в частині скасування повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 - скасувати;

- ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 .

В своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні вказує на те, що вказана ухвала від 19.09.2019 року підлягає скасуванню, у зв`язку порушенням норм кримінального процесуального закону України.

Додає, що оскаржувана ухвала є невмотивованою та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення захисника ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги і вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Як передбачено п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

При цьому, слідчий суддя враховує, що повідомлення про підозру особі повинно бути вручено правильно, у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема і проведення всіх необхідних дій для встановлення місця знаходження підозрюваного. А відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Таким чином, встановлена законодавцем у ч. 1 ст. 278 КПК України процедура забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті. В рішенні Європейського суду з прав людини "Матточіа проти Італії" від 25 липня 2000 року, яке є джерелом права в Україні, наголошено, що надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 , перебуваючи в давніх неприязних відносинах, 20 квітня 2019 року об 14 годині 00 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов зі спини до ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 коли останній сидів на велосипеді штовхнув у спину потерпілого, після чого останній впав правою стороною на землю при цьому спричинивши біль. В подальшому ОСОБА_10 перекотившись ліг спиною до низу, ОСОБА_9 продовжуючи злочинні дії, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілому один удар лівою ногою по лівій нозі потерпілого, а саме в ділянку гомілки, в а коли ОСОБА_10 піднявся ОСОБА_9 наніс йому один удар кулаком правої руки у голову, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої гомілки та крововиливу верхньої губи, що відповідно до висновку експерта № 02-01/458 від 02.05.2019 року за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

У ході проведення досудового слідства встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин Грецької Республіки, грек, освіта вища, не працюючий, депутатом не являється, не військовозобов`язаний, на утриманні має малолітню дитину 2018 року народження, не судимого.

31.05.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, показами потерпілого ОСОБА_10 , висновком експерта № 02-01/458, слідчим експериментом, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_10 , висновком експерта №02-01/533.

22.06.2019 досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000135 від 21.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України зупинено, ОСОБА_9 оголошено в розшук.

08.07.2019 захисником ОСОБА_7 подано до Чигиринського районного суду скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У вказаній скарзі захисник посилався на те, що ОСОБА_9 не перебував 31.05.2019 на території України, тому повідомлення про підозру не вручено та не могло бути вручено 31.05.2019.

Частиною 1 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частина 1 ст. 278 КПК України визначає, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, зі статей 42 та 278 КПК України слід визначити, що направлення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень здійснюється виключно з підстави неможливості його особистого вручення внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, щодо якої обсяг доказів визнано достатнім для повідомлення їй про підозру.

Стаття 111 КПК України вказує, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Таким чином, зміст повідомлення може становити як інформація про процесуальну дію (та що буде проведена в майбутньому або та, що була проведена в минулому), так і інформація про прийняте процесуальне рішення. Частинами 1, 3 ст. ПО КПК України встановлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні

кримінального правопорушення.

Стаття 112 КПК України вказує, що у повідомленні повинно бути зазначено: 1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді,

найменування суду, який здійснює повідомлення;

2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку;

3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса;

4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення;

5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється;

6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа;

7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа;

8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її

проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття;

9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, який здійснив виклик.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частина 1 ст. 136 КПК встановлює, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик (а керуючись ч. З ст. 111 КПК України -і інших повідомлень) або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Кримінально-процесуальні норми передбачають на підтвердженні факту отримання викликів та повідомлень і повідомлення про підозру - адже відповідно до п. «а» ч. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 p., кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше таке право - бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відтак, Кримінальний процесуальний кодекс України дозволяє вручення повідомлення про підозру за допомогою засобів поштового зв`язку, проте такий спосіб повідомлення про підозру здійснюється виключно з підстави неможливості його особистого вручення внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, щодо якої обсяг доказів визнано достатнім для повідомлення їй про підозру. В такому випадку особа вважається підозрюваною з моменту вручення їй повідомлення про підозру та ознайомлення з її змістом, що підтверджується в порядку ч. 1 ст. 136 КПК України, а саме розписом особи в поштовому повідомленні про отримання вищевказаного документу.

При цьому ст. 135 КПК України передбачає можливість вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи для подальшої передачі.

Вичерпний перелік осіб, які є членами сім`ї, який використовується судами, визначений статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Так, це можуть бути особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

А відтак, направлене поштою повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 31.05.2019 у кримінальному провадженні № 0000135 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019, за останнім відомим місцем його проживання АДРЕСА_1 є таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, оскільки вручено дружині останнього, яка разом із малолітньою дитиною проживає за даною адресою.

Пунктом 10 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Однак, скарга захисником ОСОБА_7 подана 08.07.2019, тобто до спливу 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а тому у її задоволенні має бути відмовлено у повному обсязі.

Разом з тим, захисник Ремша ОСОБА_11 посилається на відсутність складу злочину в діях ОСОБА_9 на підставі висновку експерта № 02-01/698 від 18.06.2019 де вказано, що «тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , які вказані у висновку експерта № 02/01/491 від 27.05.2019 могли виникнути в час та при обставинах вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.05.2019 за участю ОСОБА_9 , так і внаслідок дій ОСОБА_9 під час самозахисту».

Однак із даним висновком погодитися не можна, оскільки експертом надано юридичну оцінку діям ОСОБА_9 , що в свою чергу є порушення п. 2.З. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) де вказано, що експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

Також, про необ`єктивність даної ухвали суду свідчить також дата 18.07.2019, яка зазначена в правому нижньому кутку поряд з унікальним ідентифікатором документа у той час як фактично розгляд скарги відбувся 19.09.2019, тобто через значний проміжок часу від дати, яка зазначена на ухвалі.

Окрім того, посилання суду в резолютивній частині на те, що дана ухвала остаточна та оскарженню не підлягає суперечить вимогам ч. З ст. 307 КПК України.

Так, частиною 3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена окрім ухвали про скасування повідомлення про підозру.

Згідно положень ст. 309 КПК України, в якій зазначено перелік видів ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, де в ч. 2 чітко вказується, що ухвала слідчого судді про скасування повідомлення про підозру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Так, у даному випадку відповідно ч. 1 ст. 9 КПК України слідчий суддя повинен керуватись нормами Конституції, а саме ст. 55, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Рішенням Конституційного суду України (п. 1 резолютивної частини Рішення від 25 листопада 1997 року № 9) підтверджено гарантії судового захисту прав та свобод у судовому порядку шляхом оскарження дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також щодо неможливості відмови у правосудді.

Крім того, ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом.

Систематичний аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не ґрунтується на процесуальних нормах, за своїм змістом є невмотивованою та підлягає скасуванню в частині скасування повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 31.05.2019 у кримінальному провадженні № 0000135 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019.

Колегія судді вважає, що аналіз вищевказаних обставин дає підстави стверджувати те, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції від 19.09.2019 року, винесена без дотриманням вимог КПК України, тому подана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є не обґрунтованою і підлягає до скасування, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року, в частині скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 31.05.2019 року у кримінальному провадженні № 0000135 внесеному до ЄРДР 21.04.2019 року - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В решті ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2019 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :