Справа № 333/5450/15-к
Провадження 1-кс/333/2668/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід складу суду у кримінальній справі № 333/5450/15-к, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява потерпілого ОСОБА_4 про відвід складу суду у кримінальній справі № 333/5450/15-к, в якій він просить відвести суддю ОСОБА_5 та призначити новий склад суду.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя (головуючий у справі суддя ОСОБА_5 ) перебуває кримінальна справа № 333/5450/15-к про притягнення до кримінальної відповідальності директора ТОВ „ ВКФ ,,ЗОРЗ ОСОБА_6 . Головуючим у справі в порушення вимог ст. 317 КК України не забезпечено учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі. До журналів судових засідань у цій кримінальній справі внесено численні описки, невідповідності прізвищ учасників судового розгляду, а саме: замість вірного написання прізвища заявника ОСОБА_4 зазначено : ОСОБА_7 (журнали судових засідань від 25.04.2019 року, 20.05.2019 року, 29.05.2019 року, 11.06.2019 року, 27.09.2019 року, 01.11.2019 року). Окрім того , ухвала від 01.11.2019 року (вступна та резолютивна частини), що знаходиться у матеріалах справи, не містить особистого підпису судді ОСОБА_5 . 01.11.2019 року у судовому засіданні суддя ОСОБА_5 не викликала учасників судового розгляду на 04.11.2019 року у судове засідання для оголошення повного тексту ухвали суду. До матеріалів справи додано фактично фальшивий журнал судового засідання від 04.11.2019 року, у якому зазначено, що технічна фіксація судового засідання не здійснювалася на підставі ч.4 ст. 10 КПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися. За таких обставин заявник заявив відвід судді ОСОБА_5 у справі № 333/5450/15-к.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вищевказану заяву не визнав, вважає, що відвід судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, так як відсутні підстави, передбачені у ст. 75 КПК України.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але через канцелярію суду надала заяву про про розгляд заяви ОСОБА_4 про відвід у її відсутність.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, суд дійшов до такого.
Положення ст.ст. 75-76 КПК України передбачають підстави для відводу судді, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.
Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.
В даному випадку заявник потерпілий ОСОБА_4 не навів жодних фактів та обставин, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_5 .
Посилання заявника потерпілого ОСОБА_8 на те, що головуючим у справі в порушення вимог ст. 317 КК України не забезпечено учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, а 01.11.2019 року у судовому засіданні суддя ОСОБА_5 не викликала учасників судового розгляду на 04.11.2019 року у судове засідання для оголошення повного тексту ухвали суду (до матеріалів справи додано фактично фальшивий журнал судового засідання від 04.11.2019 року, у якому зазначено, що технічна фіксація судового засідання не здійснювалася на підставі ч.4 ст. 10 КПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися), не відповідає дійсності.

Посилання заявника потерпілого ОСОБА_8 на те, що до журналів судових засідань у цій кримінальній справі внесено численні описки, невідповідності прізвищ учасників судового розгляду, а саме: замість вірного написання прізвища заявника ОСОБА_4 зазначено : ОСОБА_7 (журнали судових засідань від 25.04.2019 року, 20.05.2019 року, 29.05.2019 року, 11.06.2019 року, 27.09.2019 року, 01.11.2019 року), ухвала суду від 01.11.2019 року (вступна та резолютивна частини), що знаходиться у матеріалах справи, не містить особистого підпису судді ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги, так як вищевказані обставини не є підставою для відводу судді.

З наведених обставин суд не вбачає упередженого ставлення судді до обвинуваченого.

Таким чином, заявлений відвід судді ОСОБА_5 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід судді ґрунтується на суб`єктивних переконаннях потерпілого ОСОБА_4 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України. За таких обставин заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-81, 321, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід складу суду у кримінальній справі № 333/5450/15-к відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Повний текст ухвали складений 18.12.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1