Єдиний унікальний № 946/488/20
Провадження № 1-кп/946/355/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

25 березня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0002404, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, працюючого в КП «Житсервіс» робочим з благоустрою території, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей в силу ст. 55 Кримінального кодексу України 1960 р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_8 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.22 листопада 2019 року в період часу з 22:00 до 23:00 години, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , де проживав разом зі своїм сином ОСОБА_9 , у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з останнім, маючи умисел на заподіяння смерті останньому, кухонним ножем наніс один удар в область його грудної клітини зліва, у результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізного поранення м`язів шостого міжреберного простору грудної клітини зліва, з крововиливами навколо, наскрізного пошкодження пристінної плеври, наскрізного пошкодження нижньої частки легені в нижній третині, наскрізного пошкодження навколосерцевої сумки на передній поверхні; сліпого проникаючого пошкодження верхівки серця), яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Зазначене ушкодження ускладнилося масивною внутрішньою кровотечею, що викликало порушення реологічних властивостей крові та гемодинаміки в системі мікроциркуляторного русла легенів і зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, в результаті чого настала смерть ОСОБА_9 .

2.Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 115. Умисне вбивство

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_5 злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а саме вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, в повному обсязі підтверджується доказами, що були досліджені під час судового розгляду.

6.Так, підставою для внесення відомостей 23.11.2019 р. до ЄРДР за №0002404 (а.п. 45) та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стало повідомлення 23.11.2019 р. о 09:58 годині на службу 102 про раптову смерть ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , виклик був здійснений з телефону сусідки свідка ОСОБА_10 , що підтверджується рапортом старшого інспектора чергової частини Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.п. 46).

7.Подія злочину підтверджується даними протоколу огляду місця події від 23.11.2019 р., під час якого у домоволодінні АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_9 на матраці на підлозі біля невеликого столу з посудом, серед якого виявлений та вилучений кухонний ніж (а.п. 47 71). Даними протоколу огляду трупа від 23.11.2019 р. виявлені видимі пошкодження тіла ОСОБА_9 , а саме: рану на грудній клітині зліва, рану на верхній третині шиї та під щелепою, а також ушкодження в лобній області зліва під лівою бровою (а.п. 75 77).

8.Причини смерті ОСОБА_9 від різаного поранення грудної клітини, зазначеного в п. 1 вироку, а також спричинення його в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який проник в тіло на глибину 8 см, встановлені даними висновку судово-медичної експертизи № 55/502-19 від 04.01.2020 р. (абз. 2 п. 1 (2), п. 2 (1, 3, 4), абз. 1 п. 4 (6), п. 6 (9) підсумків) Також, за даними цього висновку, з моменту спричинення тілесних ушкоджень до моменту смерті ОСОБА_9 пройшов короткий проміжок часу вимірюючи хвилинами (п. 3 (5) підсумків). Крім смертельного поранення, у ОСОБА_9 також було виявлене сліпе колото-різане поранення на межі верхньої третини шиї та під щелепною областю зліва (не виключається виникнення такого ушкодження у момент, коли ОСОБА_5 дістав ніж з рани на грудній клітині ОСОБА_9 з подальшим мимовільним пошкодженням шиї) (абз. 3 п. 1 (2), п. 8 (11) підсумків); а також синець на верхній повіці лівого ока, які при звичайному перебігу у живих осіб, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (абз. 4 п. 1 (2), абз. 2 п. 4 (6) підсумків) (а.п. 88 92).

9.Обставини спричинення смертельного тілесного ушкодження загиблому ОСОБА_9 кухонним ножем, вилученим з місця події, встановлені даними:

судово-медичної криміналістичної експертизи № 553 від 24.12.2019 р. шляхом дослідження пошкоджень на одязі загиблого (а.п. 99 107);

судово-медичної криміналістичної експертизи № 552 від 23.12.2019 р. шляхом дослідження пошкодження на клапті шкіри грудної клітини трупа ОСОБА_9 (а.п. 113 117);

судово-медичної імунологічної експертизи № 987 від 27.11.2019 р. шляхом виявлення на кухонному ножі, вилученому з місця події, крові загиблого ОСОБА_9 (а.п. 94 97).

10.Дані зазначених висновків судових експертиз дають суду підстави для висновку, що загиблому саме цим кухонним ножем, вилученим з місця події, була нанесена смертельна колото-різана рана.

11.Спричинення ОСОБА_9 смертельного ножового поранення, від якого він помер на місці в будинку АДРЕСА_1 , в якому він проживав разом з батьком обвинуваченим ОСОБА_5 , де і був виявлений труп ОСОБА_9 , підтверджується даними висновків судово-медичної імунологічної експертизи № 924 від 26.12.2019 р., відповідно до яких на чотирьох змивах на марлевих тампонах та на ганчірці, вилучених 23.11.2019 р. з місця події за вказаною адресою, знайдена кров, яка належить загиблому ОСОБА_9 (а.п. 126 130).
12.Відповідно до даних протоколу освідування особи від 23.11.2019 р., на одязі обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме на сірому светрі: виявлені сліди крові зліва та справа в області грудної клітини, в області передньої частини рукава, в області передпліччя та на правому рукаві светра. Під час освідування ОСОБА_5 пояснив, що саме у цьому одязі він був одягнений на момент скоєння злочину (а.п. 73 74).

13.Характер, локалізацію та розміри зазначених слідів крові на светрі обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді плям, помарок, крапель, патьоків та бризок, встановлені висновком експерта № 551 від 23.12.2019 р. (а.п. 119 124).

14.Відповідно до висновку експерта № 1016 від 17.01.2020 р., кров на сірому светрі обвинуваченого ОСОБА_5 , належить загиблому ОСОБА_9 (а.п. 132 135).

15.А згідно висновку експерта № 922 від 27.12.2019 р., на руків`ї кухонного ножа, вилученого на місці події, який був знаряддям завдання загиблому смертельного тілесного ушкодження, знайдено потові виділення, властиві обвинуваченому ОСОБА_5 (а.п. 109 111).

16.Сліди крові загиблого на одязі обвинуваченого, його потові виділення на руків`ї кухонного ножа, вилученого з місця події знаряддя спричинення смертельного поранення ОСОБА_9 , дають суду змогу дійти висновку про те, саме обвинувачений ОСОБА_5 наніс кухонним ножем удар ОСОБА_9 в область грудної клітини зліва, у результаті чого настала смерть останнього.

17.Під час проведення слідчого експерименту, згідно відповідному протоколу від 25.11.2019 р. та додатку у виді відеозапису, обвинувачений ОСОБА_5 у присутності понятих та захисника ОСОБА_7 , на місці відтворив події вчинення ним злочину, а саме те, що 22.11.2019 р. між ним та його сином ОСОБА_9 відбулася сварка на ґрунті зловживання останнім алкогольними напоями, невиходу на роботу та придбання алкогольних напоїв за гроші обвинуваченого, та після замаху сина на нього виделкою, він ухилився в правий бік, потім взяв зі стола ніж та наніс постраждалому ОСОБА_9 один удар у лівий бік грудної клітини в області серця, після чого син похитнувся та впав на матрац на підлозі, у такому ж положенні він побачив його вранці (а.п. 81 84-а).

18.Крім того, на відеозаписі проведення слідчого експерименту зафіксовано, як ОСОБА_9 за допомогою манекена продемонстрував, що загиблий ОСОБА_9 стояв опершись руками на стіл, оскільки не міг триматися на ногах через сильне сп`яніння, що відповідає тому факту, що в крові ОСОБА_9 був виявлений етиловий спирт у концентрації 4,85 ‰, що при житті відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню (висновок судово-медичної експертизи № 55/502-2019 від 04.01.2020 р., п. 12 (16), а.п. 88 92).

19.Вказані дані слідчого експерименту та додатку обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав під час судового розгляду та пояснив, що все саме так і відбувалося. Крім того, можливість утворення виявлених на тілі у загиблого ОСОБА_9 пошкоджень за обставин, вказаних обвинуваченим ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, підтверджена даними висновку судово-медичної експертизи №55/502-2019 від 04.01.2020 р. (п. п. 7 (10, 12), 8 (11) підсумків) (а.п. 88 92). З урахуванням цього, суд визнає дані слідчого експерименту належними та допустимими доказами та такими, що заслуговують на увагу.

20.Відповідно до даних протоколу медичного огляду для встановлення стану сп`яніння № 54 від 23.11.2019 р., ОСОБА_5 під час проведення огляду знаходився у стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня тяжкості (виявлено у видихуваному повітрі етиловий спирт в концентрації 1,07 ‰ алкоголю) (а.п. 72), що у сукупності з показами обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджує те, що напередодні він вживав алкоголь та на момент вчинення злочину знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

21.Під час проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1072-Д від 11.12.2019 р., на поверхні скляної чашки та склянки, вилучених з місця події, виявлені сліди пальців рук (а.п. 137 146). Суд вважає зазначений висновок експертизи належним доказом, оскільки хоча сліди, виявлені на чашці та стакані, не придатні для ідентифікації особи (осіб), що їх залишила, однак наявність таких слідів, все ж таки, непрямо підтверджує існування обставин, що безпосередньо перед вчиненням злочину обвинувачений ОСОБА_5 та загиблий ОСОБА_9 вживали алкогольні напої.

22.Окрім проаналізованих даних, які у сукупності свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у завданні ним ножем смертельного пошкодження потерпілому, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також повністю підтверджується його показаннями, наданими ним під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, у повному обсязі, та пояснив, що 22.11.2019 р. близько 20:00 години, повертаючись з роботи, він заїхав у магазин випити 100 грамів горілки, після чого біля 20:30 години поїхав додому. Вдома, близько 22:00 години, за адресою: будинок АДРЕСА_1 , він привітався з сином ОСОБА_9 та, побачивши, що той знов знаходиться у стані алкогольного сп`яніння почав питати, де він напився та чи був на роботі, на що син відповів, що напився «на районі», на роботу він не ходив та не піде. Син дістав пляшку з вином та розлив у два стакани. Після того, як вони разом вжили вино, ОСОБА_5 почав питати сина, де він бере гроші на алкоголь, на що той йому відповів, що взяв 200 гривень з його кишені. Вони продовжили сваритися, обвинувачений ОСОБА_5 наголошував на тому, що йому набридлі постійні п`янки сина, після смерті матері той обіцяв триматися, але знов почав постійно випивати, на роботу він міг не ходити, не заробляти, грошей не вистачало навіть на їжу. Далі, ОСОБА_12 замахнувся на нього виделкою, на що він відхилився праворуч та наніс йому удар ножем у лівий бік грудної клітини в області серця, після чого син впав на підлогу на сідниці, а потім на правий бік. На запитання, чи піде він наступного дня на роботу, ОСОБА_9 відповів, що ні та попросив вимкнути телевізор. Обвинувачений ОСОБА_5 не побачив на ньому ніяких слідів крові, вимкнув світло, телевізор та ліг спати. Зранку, біля 09:00 години, обвинувачений ОСОБА_5 зібрався до магазину, його син знаходився у тому ж положенні, що й з вечора, звернувся до нього із запитанням, чи піде той на роботу, на що син йому не відповів, тоді він торкнувся до його руки, а вона виявилася холодною, через що ОСОБА_5 зрозумів, що син мертвий. Далі він одразу пішов до сусідки ОСОБА_13 та попросив її викликати швидку і поліцію.

23.Під час судового розгляду ОСОБА_5 спочатку пояснив, що ніж знаходився у нього в руці, і син сам впав на ніж, але згодом в ході судового розгляду змінив свої показання, та розповів, що наніс один удар у ліву частину грудної клітини біля серця, як він продемонстрував під час проведення слідчого експерименту. Тому суд відкидає першочергові показання ОСОБА_5 , надані на початку судового розгляду, та приймає до уваги обставини, які обвинувачений відтворив під час проведення слідчого експерименту, та його остаточні показання під час допиту у судовому засіданні про те, що він дійсно наніс ОСОБА_9 один удар у ліву частину грудної клітини біля серця. Суд також критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він крові не бачив, оскільки за даними протоколу освідування від 23.11.2019 р., (п. 12 вироку), висновків експертів №551 від 23.12.2019 р. (п. 13 вироку) та №1016 від 17.01.2020 р. (п. 14 вироку) на одязі обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому він був одягнений на момент скоєння злочину, виявлені значні сліди крові у вигляді плям, помарок, крапель, патьоків та бризок, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не міг не помітити їх.

24.Давання обвинуваченим ОСОБА_5 неправдивих показань в цій частині суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою ввести суд в оману та пом`якшити відповідальність за вчинений злочин.

25.Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що проживає у АДРЕСА_2 , вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_5 та загиблого ОСОБА_9 . Вранці 23.11.2019 р. до неї прийшов ОСОБА_5 , весь тремтів та сказав, що його син мертвий, після чого вона одразу викликала швидку та поліцію. ОСОБА_10 охарактеризувала загиблого ОСОБА_9 як людину, яка постійно вживала алкоголь, у такому стані він дебоширив, ходив по вулиці та кричав, ображав матір. У свою чергу його батько, обвинувачений ОСОБА_5 , характеризується нею тільки позитивно, він багато працював, вона ніколи не бачила його у стані алкогольного сп`яніння та не вбачала за ним агресивної поведінки. Обвинувачений ОСОБА_5 приятелював з її чоловіком та часто заходив до них, скаржився на те, що ОСОБА_12 не працює. Між батьком та сином були конфлікти та сварки, про які було іноді чутно сусідам.

26.Такі ж характеристики обвинуваченому ОСОБА_5 та загиблому ОСОБА_9 надав і потерпілий ОСОБА_8 , який під час судового розгляду пояснив, що він не є родичом ані обвинуваченого, ані загиблого, він працює секретарем Матроської сільської ради, та на прохання слідчого написав заяву про участь у провадженні як потерпілий, хоча йому, як фізичній особі, жодної шкоди заподіяно не було, і по справі йому нічого не відомо.

27.Таким чином, суд встановив, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та загиблим ОСОБА_9 були неприязні відносини, які спричинили сварку в день вчинення злочину.

28.ОСОБА_5 під час надання показань суду стверджував, що його син ОСОБА_9 під час сварки замахнувся на нього виделкою, після чого той моментально наніс йому удар у лівий бік грудної клітини в області серця. Однак, під час досудового розслідування не було встановлено належність вказаної виделки до події вчинення даного злочину. Разом з тим, враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, та те, що стороною обвинувачення не було спростовано показання обвинуваченого в цій частині, суд приймає показання ОСОБА_11 до уваги, як обставини, які дійсно мали місце під час вчинення злочину.

29.Суд вважає обставини про те, що безпосередньо перед вчиненням злочину загиблий замахнувся виделкою в напрямок обвинуваченого, такими, що заслуговують на увагу, у зв`язку з чим вони неодмінно мають отримати оцінку суду з точки зору наявності такої обставини, що виключає злочинність діяння, як необхідна оборона, а також можливості перевищення її меж.

30.Умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

31.Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

32.Згідно із частиною першою статті 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

33.Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК).

34.Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

35.У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

36.До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які не перевищували б меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

37.Судом достовірно встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та його сином загиблим ОСОБА_9 склалися тривалі неприязні відносини на ґрунті зловживання загиблим спиртними напоями та невідповідального ставлення до роботи. Зокрема, конфлікти були зумовлені тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , на відміну від загиблого, не тільки отримував пенсію за віком, а ще й працював в КП «Житсервіс» робітником з благоустрою.

38.Безпосередньо перед вчиненням злочину, загиблий ОСОБА_9 перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння (4,85 ‰ алкоголю в крові), чим викликав обурення обвинуваченого ОСОБА_5 , який почав висловлювати на адресу загиблого свої претензії.

39.Внаслідок перебування в тяжкому стані алкогольного сп`яніння загиблий ОСОБА_5 втратив координацію та чіткість дій і рухів, що продемонстрував обвинувачений ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, показуючи, як загиблий оперся руками о стіл, ледве тримаючись на ногах, внаслідок чого, дії загиблого ОСОБА_9 у даній ситуації не становили для обвинуваченого реальної загрози життю та здоров`ю, а отже у суду немає обґрунтованих підстав стверджувати про перебування останнього у стані необхідної оборони, а відтак і про те, що вказаний злочин був вчинений ним при перевищенні її меж.

40.Більше того, як було вище зазначено у п. 22 вироку, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, про те, що злочин ним був вчинений у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин із загиблим ОСОБА_9 .

41.Отже, обставини, які передували скоєнню злочину, взаємовідносини загиблого та обвинуваченого, тяжкий стан сп`яніння загиблого, розв`язання сварки обвинуваченим з приводу стану сп`яніння загиблого, відсутність реальної загрози з боку некоординованих дій потерпілого, знаряддя та спосіб заподіяння останньому тілесного ушкодження завдання удару кухонним ножем в область розташування життєво-важливого органу серця, а також подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 щодо ненадання необхідної допомоги загиблому, свідчать про те, що мотиви ОСОБА_5 були зумовлені не захистом від суспільно небезпечного посягання, а бажанням спричинити шкоду загиблому (розправитися з ним) на ґрунті особистих неприязних відносин. Таким чином вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії у виді завдання удару ножем у життєво важливий орган у ліву частину грудної клітини в область серця), враховуючи локалізацію поранення, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і, з урахуванням його показань, хоча і не бажав їх настання, але своїми діями свідомо припускав їх настання. А це спростовує позицію сторони захисту про те, що у обвинуваченого не було умислу на вбивство потерпілого, та свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв з непрямим умислом на його вбивство. І саме з наявністю непрямого умислу суд пов`язує пояснення та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не бажав вбивати постраждалого.

42.Відповідно до даних висновків судово-психіатричної експертизи № 536 від 10.12.2019 р., ОСОБА_5 в період часу, що стосується вчиненого кримінального правопорушення, хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, знаходився у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим, він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_5 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство та інший хворобливий стан психіки, за своїм психічним станом здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, може брати участь у слідчих діях та предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 85 87). Тому суд вважає ОСОБА_5 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

43.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 умисно протиправно заподіяв смерть постраждалому ОСОБА_9 шляхом завдання йому удару ножем у життєво важливий орган в ліву частину грудної клітини в область серця. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчинені ним злочину, поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
44.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

45.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК підлягають доказуванню, і відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором.

В силу ч. 1 ст. 337 КПК, будучи обмеженим судовим розглядом лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, та позбавленим права виходити за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, якщо це погіршує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , які в обвинувальному акті не зазначені та які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, а також проти яких сторона захисту не наводила свої аргументи, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
46.У відповідності до ст. ст. 65 67 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті КК, відповідно до положень Загальної частини КК, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

47.Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи.

48.Відповідно до ст. ст. 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

49.Відповідно до даних характеристики, виданої Матроською сільською радою, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 151). За місцем роботи обвинувачений характеризується також позитивно, як сумлінний, чесний, виконавчий працівник, що користується повагою в колективі, роботу виконує ефективно, старанно, звертає увагу на деталі, доручення майстра виконує беззаперечно, претензій та зауважень з боку керівництва до роботи не має, на роботу з`являється без запізнень, у нетверезому стані помічений не був, з оточуючими завжди привітний, чуйний і доброзичливий (а.п. 153).

50.З урахуванням вказаних обставин, обстановки вчинення злочину, взаємовідносин між обвинуваченим та постраждалим до вчинення злочину та безпосередньо перед ним, особу обвинуваченого, його похилий вік, а також вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 115 КК. Таке покарання як позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 115 КК повністю досягне мети його застосування. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
51.Судом встановлено, що ОСОБА_5 фактично затриманий у даному кримінальному провадженні 23.11.2019 р. та досі перебуває під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.п. 31 32), строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 17 квітня 2020 року.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

В силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 23.11.2019 р. до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

52.У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 р., та предмети і речі, вилучені під час огляду місця події, в силу п. 4 ч. 9 ст.100 КПК необхідно знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, а речі, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 , вилучені у нього під час затримання, а саме светр сірого кольору та спортивні штани слід йому повернути.

53.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_5 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1 256,08 гривень.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

2.Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

3.Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту, а саме з 23.11.2019 р., зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

4.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1 256,08 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 коп.).

5.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019р., та:

4 змиви речовини темно-бурого кольору, які упаковані у 4 паперових конвертах з пояснювальним записом; ніж з рукояткою коричневого кольору, який вилучений та упакований у паперовий конверт з пояснювальним записом; скляний стакан та скляну чашку, які упаковані у експертний пакет НПУ № ЕХРО 409172; фрагмент матерії (ганчірка) з речовиною темно-бурого кольору, яка вилучена та упакована у експертний пакет НПУ № INZ 4025025; одяг трупа ОСОБА_9 , який упакований у сейф-пакет НПУ INZ 4025026, що вилучений 23.11.2019 р. в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_1 ; зрізи нігтьових пластин обох рук, які упаковані окремо в паперові конверти з пояснювальним текстом та змиви обох рук ОСОБА_5 , які надані ним добровільно 23.11.2019 р. на підставі постанови прокурора, які упаковані окремо в паперові конверти з пояснювальним текстом, знищити;

речі, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме светр сірого кольору з плямами бурого кольору, який упакований в спецпакет ГСУ НПУ № inz 4025034 та спортивні штани, які упаковані в експертний пакет № inz 4025047, повернути ОСОБА_5 .

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3