Справа № 521/2714/20
Провадження по справі № 1-кп/521/861/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/2714/20 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Плосько-Забугське Ольшанського району Кіровоградської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого:
- 28.11.1995 року Першотравневим м/с Миколаївської області за ст.86-1 КК України до 10-ти років позбавлення волі, звільнився 21.12.2001 року по відбуттю строку покарання; (вирок переглянуто 18.12.2001 Червоногвардійським м/с м. Макіївки за ч.3 ст.185 КК України засуджено до 6-тироків позбавлення волі);
- 24.03.2005 року Центральним районним судом м. Миколаїв за ч.3 ст.153 КК України до 10-тироків позбавлення волі, звільнився 26.12.2014 року по відбуттю строку покарання;
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу відділення №5 Южного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» по вулиці Мясоїдівська,25 в місті Одесі, побачив ОСОБА_6 , що направлялася до приміщення зазначеного відділення банку, після чого, ОСОБА_5 прослідував за ОСОБА_6 та став за її спиною у черзі до каси відділення №5 Южного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» по вулиці Мясоїдівська,25 в місті Одесі, де побачив, що ОСОБА_6 проводить банківську операцію щодо зняття готівки у розмірі 1615 гривень.
В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_5 , визначив об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти та інше майно, що знаходилося у пакеті, що тримала ОСОБА_6 у правій руці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у той же час та в тому ж місці, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, діючи відкрито, з прямим умислом, ОСОБА_5 простежив за ОСОБА_6 , яка пішим ходом прослідувала за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де підійшов до потерпілої та ривком відкрито викрав пакет в якому перебувало майно ОСОБА_6 , а саме: гроші в сумі 1615 гривень, окуляри для корекції зору, які не представляють матеріальної цінності для потерпілої, мобільний телефон Nokia імеі НОМЕР_1 , вартістю 925 гривень з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Verioz, вартістю 600 гривень з сім картою оператора мобільного зв`язку «Інтертелком» НОМЕР_3 , пластикову банківську карту для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво союзу дітей окупованої Одеси на ім`я ОСОБА_6 , квитанцію про видачу готівки на ім`я ОСОБА_6 від 12.11.2019 14.15 годин відділеня №5 Южного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» по вулиці Мясоїдівська,25 в місті Одесі, квитанції №.1-.6 відділеня №5 Южного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» по вулиці Мясоїдівська,25 в місті Одесі на ім`я ОСОБА_6 від 12.11.2019 року. Після чого, ОСОБА_5 , зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, що надало йому реальну можливість розпоряджатися та користуватися ним, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3140 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст. 186 ч.2 КК України при викладених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що після звільнення з міць позбавлення волі, декілька років тому приїхав до Одеси, іноді працював на будівництві. Останній час роботи не мав, постійного місця мешкання також не мав, жив на вулиці, збирав макулатуру. 12 листопада 2019 року об 14 годині, знаходячись на вулиці Мясоїдівській,25 в місті Одесі, біля відділення Приватбанку побачив жінку похилого віку, яка знімала гроші в банкоматі. Після цього прослідкував за нею, а потім вирвав у потерпілої з рук пакет, в якому знаходилися її особисті речі, телефони, гроші, банківські картки. ОСОБА_5 пояснив, що потерпіла закричала, а його одразу затримали чоловіки, що знаходилися на вулиці, потім викликали поліцію.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною: щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Суд визнає обтяжуючими покарання обставинами: рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі і за злочин проти власності. Скоєння ним чергового злочину у період непогашеної судимості, свідчить про стійкість тенденції до продовження злочинної діяльності та небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, а саме: з 14.02.2020 року.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілій стороні, вважати повернутими за належністю їх власнику.
Арешт накладений на речі, вилучені 12.11.2019 року в ході огляду місця події, на підставі ухвали слідчого судді від 25.11.2019 року скасувати.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1