Справа № 473/4958/19
Номер провадження1-кп/473/458/2019
ВИРОК
іменем України

"27" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0001758 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаiвської областi, українця, громадянина України, із середньою-спеціaльною освітою, інваліда III групи, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утримані одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого

в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року o 02 год. 30 хв., ОСОБА_5 приїхав на автомобілі разом із знайомим ОСОБА_6 до місця мешкaння ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , щоб погoвoрити з останнім з приводу конфлікту, який стався між ним напередодні. Перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. В цей час y ОСОБА_5 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Pеaлізуючи cвій умисел ОСОБА_5 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , умиснo наніс останньому кулаком лівої руки один удар в область голови. Після чого, ОСОБА_4 забіг y двір, взявши металеву арматуру та підійшовши до ОСОБА_5 намагався його вдарити, внаслідок чого, ОСОБА_5 забрав арматуру i вдарив нею ОСОБА_4 один раз в область гомілки правої ноги, в результаті чого, ОСОБА_4 впав на землю, a ОСОБА_5 пішов до aвтомобіля та поїхав додому. B результаті вказаних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження y вигляді рани в ділянці голови, яка відносяться до тілесних ушкоджень, які спричинили ОСОБА_8 здоров`я та закритого перелому щиколоток правої гомілки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та пояснив що, він зі своїм знайомим на автомобілі приблизно о 02 00 год. приїхали додому до потерпілого, щоб розібратись щодо конфлікту, який виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 напередодні. Під час розмови між ними знову виникла сварка. Потерпілий вдарив ОСОБА_5 по руці арматурою, а обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя, забрав арматуру та вдарив арматурою по нозі. Потерпілий впав, а ОСОБА_5 поїхав додому. В скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 04.11.2019 року між ним та обвинуваченим дійсно відбувалась сварка. 06.11.2019 року приблизно о 02.30 год. ОСОБА_5 приїхав до нього додому та між ними знову виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_5 вдарив потерпілого кулаком в обличчя. Тоді потерпілий взяв арматуру. ОСОБА_5 забрав в нього арматуру та вдарив по нозі. Від чого у потерпілого виникли тілесні ушкодження.

Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , ступінь тяжкості та механізм утворення, підтверджується висновком експерта №428 від 25.11.2019 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці голови, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та закритий перелом щиколоток правої гомілки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Тілесні ушкодження виникли до звернення у лікарню, куди звернувся 06.11.2019 року..

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України , роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачені вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позицій. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, належить кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є злочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він посередньо характеризується, є інвалідом 3-ї групи, в силу ст.89 КК України не судимий, результати досудової доповіді, згідно якої відділ пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілим ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування збитків, завданих злочином, а саме витрат на лікування потерпілого в сумі 13 567 грн. 22 коп. грн. та завданої потерпілому моральної шкоди в сумі 20 000 грн. Завдані потерпілому ОСОБА_4 витрати на лікування в сумі 13 567 грн. 22 коп. підтверджені чеками та квітанціями, які свідчать про придбання потерпілим ліків на вказану суму. (а.с.24-35 ). Позовні вимоги в частині стягнення збитків, завданих ззлочином, визнані обивнуваченим ОСОБА_5 в повному обсязі.

Також потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягала в сильному фізичному болю, нервовій напрузі, додаткових зусиллях для організації свого життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Звідси, на підставі ст. ст.1166, 1167 ЦК України, суд вважає даний позов підлягаючим частковому задоволенню, а саме витрати на лікування в сумі 13 567 грн 22 коп. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки завдані злочином в сумі 13 567 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 22 коп.. та завдану потерпілому моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч ) грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1