№ 1-кс/756/3597/19
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2019 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання старший слідчий посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0008322 від 14 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені у ході досудового слідства особи, шляхом обману та зловживання довірою, виготовивши та використавши підроблені документи, залучивши до цього підставних осіб, переоформили право власності та заволоділи квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 .
Крім того, встановлено, що 02.08.2019 приблизно о 23.40 год. в приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без явних ознак насильницької смерті.
За фактом смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0005695 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході огляду місця події було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , а також опечатано вхідні двері квартири АДРЕСА_1 .
Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що померлому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02.08.2019 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 .
Станом на 03.12.2019 до Київської місцевої прокуратури № 5 для отримання дозволу на поховання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ніхто не звертався та відповідно до інформації наданої відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділі не проводилась та повідомляє про відсутність близьких та родичів згідно установленим законом порядком (лист вих. 7222/16.7-9 від 22.10.2019).
Згідно інформації «Київського міського БТІ» первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 була проведена за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після ОСОБА_7 право власності перейшло до ОСОБА_8 у розмірі 1/2 частини вказаної квартири, на підставі свідоцтва про спадщину, посвідченого 30.05.2002. В подальшому, від ОСОБА_8 право власності, у розмірі 1/2 частини вказаної квартири, перейшло та було зареєстровано на ОСОБА_5 , на підставі договору дарування, посвідченого 28.12.2010.
Також було оформлено замовлення за № 38675 (КВ 2019) від 03.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 на надання інформації щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Замовник ОСОБА_9 на запит приватного нотаріуса ОСОБА_10 та видано відповідну інформаційну довідку.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.10.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_11 право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору дарування серії та номер 7-176 від 28.02.2012 було зареєстровано за ОСОБА_9 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.10.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_11 квартира АДРЕСА_2 стала предметом договору іпотеки, який був укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .
Крім того, згідно інформації «Київського міського БТІ» первинні реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_4 проведена та зареєстрована за ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.03.1998. Також було оформлено замовлення за № НОМЕР_1 ) від 18.09.2019 за адресою: АДРЕСА_5 на надання інформації щодо реєстрації права власності на нерухоме майно Замовник ОСОБА_13 , на запит приватного нотаріуса ОСОБА_10 та видана інформаційна довідка.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.09.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_11 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії та номер 471 від 29.09.2009 було зареєстровано за ОСОБА_13 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.092019 приватним нотаріусом ОСОБА_11 квартира АДРЕСА_1 стала предметом договору іпотеки який був укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей інформація про те, що ОСОБА_5 видав довіреності або був представником відсутня.
Згідно свідоцтва про смерть від 25.12.2016 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно свідоцтва про смерть від 11.07.2016 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до інформації наданої відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, реєстрація смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділі не проводилась та повідомляє про відсутність близьких та родичів згідно установленим законом порядком (лист вих. 7222/16.7-9 від 22.10.2019).
Також в ході досудового розслідування встановлено, що документи які використовувались під час купівлі-продажу квартири 18.09.2019, а саме технічний паспорт та інформаційна довідка, відповідно до листа №062/14-115566 (И-2019), Київським міським бюро технічної інвентаризації КП КМР, видавались ОСОБА_13 .
Під час проведення допиту в якості свідка ОСОБА_15 повідомила, що наприкінці серпня 2019 року невідомі чоловіки та зірвали печатки і зламали двері квартири та винесли з квартири речі. Наступного дня дільничні разом з ним поставили замок на внутрішні двері в квартиру покійного. 07.11.2019 приблизно о 10.00 год. почула шум на коридорі та коли вийшла то побачила біля квартири АДРЕСА_6 жінку яка представилась дільничною, чоловіка який сказав, що він новий власник квартири, а також двоє чоловіків, які виламували двері квартири АДРЕСА_6 . Побачивши це вона сказала даним особам про те що їй відомо про існування кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_5 та що викликала поліції. Після цього жінка та чоловік який представлявся власником квартири швидко втекли. Чоловіки які ламали двері квартири представились робітниками СПД « ОСОБА_16 » та сказали що їх послуги замовив ОСОБА_17 . Крім того наприкінці серпня 2019 року приходив чоловік, який представився співробітником моргу та запитав чи не бажає вона поховати ОСОБА_18 .
Під час проведення допиту в якості свідка ОСОБА_19 повідомив, що ОСОБА_5 проживав самостійно в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . На праві власності мав квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , але фактично там не проживав. На протязі останніх років ОСОБА_18 в розповідав, що до його квартири час від часу приходили підозрілі особи під різними вигаданими приводами та намагались війти в довіру, пропонували вжити алкогольні напої, а також пропонували безкоштовно переїхати на декілька днів за межі міста Києва і пропонували підписати деякі документи, пояснюючи, що невідомі особи вирішать його фінансові проблеми. В середині липня ОСОБА_18 розповів що до його знову прийшли дві дівчини та просили підписати документи пов`язані з його нерухомістю, а коли він виходив з кімнати то чув як одна жінка сказала іншій, що найближчим часом вони все рівно заберуть в ОСОБА_18 квартиру. Почута розмова дуже схвилювала ОСОБА_18 та він зробив висновок що невідомі хочуть заволодіти його майном. Також ОСОБА_18 повідомив, що він ще молодий і згодом вирішить що робити з квартирою але на даний момент договори дарування та будь які інші договори не укладав. Крім того ОСОБА_18 під час зустрічі показав документи на обидві вище вказані квартири та сказав що в разі його смерті вони будуть знаходитись в шухлядці вітальної кімнати та попросив повідомити працівників поліції в разі його смерті. На початку листопада він зайшов в квартиру за місцем проживання ОСОБА_18 та в приміщенні виявив невідомих чоловіків які виносили з квартири речі. На запитання що вони роблять та де ОСОБА_18 чоловіки в грубій формі відповіли що ОСОБА_18 помер, а дана квартира належить їм. Коли підійшов до шухлядки в якій ОСОБА_18 ховав документи то виявив їх відсутність.
Під час проведення допиту в якості свідка ОСОБА_20 повідомила, що проживає в квартирі АДРЕСА_8 повідомила, що квартиру АДРЕСА_2 орендують на протязі п`яти років чоловік та жінка. До цього в даній квартирі проживав дідусь, якого забрав в подальшому його син який проживає в Оболонському районні м. Києва.
Під час проведення допиту в якості свідка ОСОБА_21 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 повідомив, що на протязі п`яти років орендує квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно договору оренди, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Грошові кошти за оренду квартири передавала дружина в Оболонському районні м. Києва. 10.11.2019 до квартири прийшов невідомий чоловік та повідомив що ОСОБА_5 помер.
13.11.2019 слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у м. Києві в складі СОГ на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_5 та зафіксовано неправомірні дії невстановлених осіб, а саме - відсутність печаті на вхідних дверях вищевказаної квартири.
28.11.2019 постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві квартири які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 визнано речовими доказами.
З урахуванням того, що невстановлені досудовим розслідуванням особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 , у органу досудового розслідування на даний час виникла необхідність накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30.9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), яка є предметом кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів та запобігання незаконного відчуження такого нерухомого майна невстановленими особами.
Прокурор та слідчий подали до суду заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, обставини зазначені у клопотанні підтримують та просять задовольнити клопотання з тих підстав, що в ньому викладені, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність прокурора та слідчого.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 14 листопада 2019 року за № 0008322 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З копій матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання, убачається, що об`єкт житлової нерухомості, що за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як підставу для арешту майна старшим слідчим зазначено те, що тільки запобігши реальній загрозі протиправного впливу (відчуження, знищення) на вказане нерухоме майно шляхом накладення арешту можливо досягти мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також настанню будь-яких негативних наслідків.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Враховуючи, що клопотання містить достатні дані щодо необхідності накладення арешту, оскільки існують реальні підстави вважати, що нерухоме майно на яке старший слідчий просить накласти арешт є предметом злочину, може бути відчужено на користь третіх осіб, вважаю, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню, однак оскільки старшим слідчим не доведені обставини, які б свідчили про необхідність заборони користуванням вказаним об`єктом нерухомо майна, лише в частині відчуження та розпорядження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, дата державної реєстрації 04.10.2019, шляхом заборони відчуження та розпорядження.
У решті вимог відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1