Справа № 713/990/19
Провадження №1-кс/713/116/20
УХВАЛА
іменем України

19.06.2020 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України.

У скарзі вказує, що 16 березня 2013 року слідчим відділенням Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області відкрите кримінальне провадження №0000149. Підставою для відкриття кримінального провадження послужила його заява по факту укладення та засвідчення посадовими особами Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 з посиланням на неіснуюче доручення, яке нібито складено Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запоріжської області від імені власника (відчуджувача) будинку ОСОБА_6 на ім`я довіреної особи ОСОБА_7 . Досудове слідство по зазначеному кримінальному провадженні проводилось на протязі 7 років.

28 травня 2020 року слідчим СВ Вижницького ВПГУНП в Чернівецькій області л-том поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000149 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діяннях ознак складу кримінального правопорушення.

З даною постановою категорично не згоден, вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Оскаржувана постанова базується на припущеннях слідчого та цитатах з діючого чинного кримінального законодавства. Так у своїй поставі слідча ОСОБА_5 зазначає, що у відповідності до довідок виданих сільським головою Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запоріжської області ОСОБА_8 на протязі 1990-1993 року доручення від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_9 , на продаж житлового будинку, не складалось і не посвідчувалось. Відповідні записи в реєстрі нотаріальних дій вчиненими посадовими особами Михайлівської сільської ради відсутні. Аналогічні покази дав Михайлівський сільський голова ОСОБА_8 , будучи допитаним по справ в якості свідка. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні інформація щодо долучення Банилівською сільською радою оригіналу, чи принаймі копії такого доручення до справи про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. Під час одночасного допиту потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 (бувшого секретаря Банилівської с/с) останній пояснив, що оригінал довіреності до договору купівлі продажу знаходиться в Вижницькому районному суді.

В постанові слідчого зазначено, що нею було отримано доступ до матеріалів цивільних справ № 2-2-297 та 2-12/09, в яких доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 посвідченого секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запоріжської області ОСОБА_11 не виявлено, що спростовує покази ОСОБА_10 і свідчить про їх неправдивість. Однак, слідчий ОСОБА_5 належної оцінки зазначеним обставинам на надала, для закриття кримінального провадження за основу були покладені покази зацікавленої особи у справі ОСОБА_10 і не були прийняті до уваги об`єктивні докази, здобуті слідством про те, що ніякої довіреності не існувало. ОСОБА_7 не могла виступати довіреною особою ОСОБА_6 і укладати та засвідчувати від його імені договір купівлі-продажу житлового будинку. Слідством не досліджувались і не надано належної оцінки тим обставинам, що на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був укладений шлюб. Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Банилівської сільської ради 13 серпня 1992 року, актовий запис № 24 прізвище після одруження дружини обрано ОСОБА_12 . У випадку наявності доручення та законного укладення цього договору довіреною особою ОСОБА_6 повинна була виступати ОСОБА_13 а не ОСОБА_7 .

Зважаючи на вищевикладені обставини та неправдивість показів ОСОБА_10 він виготовив та засвідчив завідомо фіктивний, для нього, договір купівлі продажу житлового будинку ОСОБА_6 та вчинив відповідний посадовий злочин. Крім цього ОСОБА_10 , під час роботи на посаді секретаря виконкому Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, було виготовлено і засвідчено заповіт від 31 січня 2005 року від імені ОСОБА_14 , яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_15 ..

Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.06.2007 року зазначений заповіт був скасований. У відповідності висновку експерта № 2522 від 03.01.2007 року Підписи від імені ОСОБА_14 в першому та другому примірниках заповіту від 31.01.2005 року ймовірно виконані не нею. Вищевикладене підтверджує, що заповіт був підроблений ОСОБА_10 та іншими особами. Однак, незважаючи на те, що він звертався з відповідною заявою до правоохоронних органів, слідством належної оцінки цьому не надано. Не надано належної правової оцінки і діям посадових осіб Банилівської сільської ради при видачі офіційних довідок, які являються правовими документами, що підтверджують або спростовують відповідні правовідносини між особою та відповідними державними органами і мають правові наслідки. Так, у довідці Банилівської сільської ради № 273 від 21 квітня 2018 року зазначено згідно записів господарського обліку книга № 2, особовий рахунок № НОМЕР_2 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 10 січня 1991 року рахувався за ОСОБА_3 . У відповідності з довідкою цієї ж сільської ради за №230 від 01 червня 2007 року договір купівлі-продажу будинку між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладений 04 травня 1993 року. Не надано належної оцінки показам секретаря Банилівської сільської ради ОСОБА_16 , що довідку №273 від 21.04.2018 року вона видала, посилаючись на його слова та розписку ОСОБА_6 . Виникає логічне запитання, а звідки їй відомо про існування книги господарського обліку № 2 , особового рахунку № НОМЕР_2 . Вона є посадовою особою і довідки має надавати не за поясненнями (словами) осіб, а на підставі офіційних документів.

Його покази про те, що він особисто бачив запис про те, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 10 січня 1991 року рахувався за ним, слідством до уваги не взятий.

Уточнив та просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28 травня 2020 року, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилались на обставини викладені в скарзі, просили задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_17 просила відмовити в задоволенні скарги, зазначила, що постанова слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення є законною, досудове розслідування проведено повно та всебічно. Були здійсненні всі необхідні слідчі дії. Просила відмовити в задоволенні скарги. Зазначала, що закрито кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року, а в постанові слідчого допущено описку внесене в ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року.

В судове засідання слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0000149 від 16.03.2013 року, дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється §1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що 16.03.2013 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості до ЄРДР за №0000149 про кримінальне правопорушення, передбачене ст.358 ч.4 КК України.

З витягу з кримінального провадження №0000149 від 16.03.2013 року вбачається, що відомості внесено за фактом використання завідомо неправдивого документу доручення на виконання договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_18 .

Постановою слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За наслідком проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000549 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, слідчим ОСОБА_5 у постанові про закриття детально розписано всі слідчі дії, які були здійснені нею в ході досудового розслідування, зокрема:

Здійснено допит в якості потерпілого ОСОБА_3 який вказав, що 10.01.1991 року він за кошти в сумі 13800 рублів придбав у громадянина ОСОБА_6 , одноповерховий житловий будинок із земельною ділянкою та підсобними приміщеннями 0,25 га в АДРЕСА_1 . До вказаного житлового будинку він прописався у 1992 році, про що секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_10 було зроблено відповідний запис до погосподарської книги. В подальшому його покійна дружина ОСОБА_19 від імені ОСОБА_6 , на підставі довіреності, продала йому цей же будинок з метою оформлення права власності на вказаний будинок.

У 2005 році померла його дружина ОСОБА_19 , після чого її син ОСОБА_15 подав до Вижницького районного суду позов про розподіл даного житлового будинку, однак останній у житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживав та зареєстрований там не був. ОСОБА_3 вважає, що в Банилівській сільській раді існує інша книга, де зазначено, що він являється власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 з 1991 року, однак секретар сільської ради ОСОБА_16 та колишній голова сільської ради приховали вказану книгу. Також вказав, що доручення, яке було надано ОСОБА_18 . Михайлівською сільською радою було підроблене службовими особами вказаної сільської ради.

Здійснено допит в якості свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що будь-яких нотаріальних доручень від ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_18 не складалося і не посвідчувалося. Записи щодо ОСОБА_6 відсутні.

Здійснено допит в якості свідка секретаря Банилівської сільської ради ОСОБА_16 , яка зазначила, що 21 квітня 2008 року до сільської ради прийшов ОСОБА_3 і захотів отримати довідку про те, що він являється власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Вона підняла Книгу погосподарського обліку №2, особовий рахунок № НОМЕР_2 , яка заведена 01.01.1991 року по 31.12.1995 року. У даній Книзі був наявний запис про те, що голова господарства ОСОБА_3 , однак у Книзі не зазначено з якого часу. Разом з тим, у Книзі зазначено, що житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.1993 за реєстром №27, виданого виконкомом Банилівської сільської ради. У довідці вона вказала, що ОСОБА_3 являється власником житлового будинку та надвірних будівель в АДРЕСА_1 станом на 10.01.1991, оскільки ОСОБА_3 показав їй розписку про передачу ним грошей ОСОБА_6 від 10.01.1991 і пояснив, що тоді він став власником будинку. Інших офіційних відомостей у сільській раді про те, що ОСОБА_3 став власником двору саме з 10.01.1991 року немає. Вказані відомості вона внесла до довідки саме з його слів і розписки, яку він показав.

Вказану довідку підписувала ОСОБА_16 , оскільки сільського голови на той час не було на робочому місці. Також пояснила, що погосподарська книга №2 за 1991 рік знаходиться в архіві Банилівської сільської ради. На даний час у Банилівській сільській раді всього 35 погосподарських книг, заведені з 2015 по 2020 роки.

На запитання слідчого щодо наявності двох книг обліку під номером 2 за 1991-1995 роки, ОСОБА_16 пояснила, що такого не може бути, натомість могло бути так, що ОСОБА_3 просив показати погосподарські книги за попередні роки і вона йому показувала, хто значився власником будинку. Погосподарська книга під номером 2 за 1991-1995 роки знаходиться в архіві Банилівської сільської ради, вказана книга зберігається приблизно 75 років. Щодо обставин, з якого часу ОСОБА_3 проживав у спірному будинку вказати не могла, оскільки в період з 1991 по 2006 роки не працювала в Банилівській сільській раді.

Здійснено допит в якості свідка ОСОБА_10 який пояснив, що з 1982 по 2006 роки працював у Банилівській сільській раді на посаді секретаря. 4 травня 1993 року до нього звернувся ОСОБА_3 та ОСОБА_18 (дружина ОСОБА_3 ) з приводу оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку від імені ОСОБА_6 , від якого у ОСОБА_18 була довіреність, посвідчена належним чином. Крім довіреності була оцінка житлового будинку, довідка про належність власнику саме цього житлового будинку. Текст договору набирався ОСОБА_10 , договір підписувався як ОСОБА_18 так і ОСОБА_3 особисто у приміщенні Банилівської сільської ради. Цих документів було достатньо для оформлення договору купівлі-продажу. Договір укладався у 2 примірниках, один давався на руки ОСОБА_3 , а другий залишався у Банилівській сільській раді. При укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_10 було допущено помилку у «по-батькові» ОСОБА_12 , помилково замість « ОСОБА_20 » записано « ОСОБА_21 ».Також ОСОБА_10 показав, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_18 проживали десь 2-3 роки цивільним шлюбом до 1993 року у цьому будинку. ОСОБА_6 проживав у с.Банилів, а потім виїхав у Запорізьку область, де і помер. Дата смерті мені не відома.

Також додав, що будь-яких претензій ні з боку ОСОБА_18 , ні з боку ОСОБА_3 з приводу оформлення договору купівлі-продажу до ОСОБА_10 не було. Тільки після смерті дружини ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , у 2005 році почав оспорювати заповіт, який був складений покійною дружиною не на його користь, до судів різних інстанцій. ОСОБА_10 , ще працюючи на посаді секретаря, надавав судовим інстанціям необхідні документи, в тому числі оригінал договору купівлі-продажу з додатками. Суди досліджували усі документи, необхідні до договору і жодного разу договір не було скасовано судом, чи визнано недійним. Також додав, що доручення йому було надано ОСОБА_18 і на ньому були всі необхідні реквізити. Перевіряти справжність доручення у його обов`язки, як секретаря сільської ради, не входило. За його справжність відповідає орган, який його посвідчив. Тим більше, йому було відомо, що ОСОБА_6 дійсно виїхав у Запорізьку область, тому у нього будь-яких підозр з приводу справжності доручення не виникало. При цьому доповнив, що ОСОБА_3 сам особисто під час судових засідань у Вижницькому районному суді вказував на те, що будинок придбавався ним разом з дружиною ОСОБА_18 . Жодного разу під час судових засідань ОСОБА_3 не оспорював договір купівлі-продажу.

Здійснено допит в якості свідка ОСОБА_22 який вказав, що у 1993 році перебував на посаді начальника військового облікового столу в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цього року він був присутній при тому, як ОСОБА_3 підписав у приміщенні сільської ради в кабінеті ОСОБА_10 договір купівлі-продажу будинку.

07.11.2017 року одночасно було допитано потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_3 запитав ОСОБА_10 : де знаходиться довіреність до договору купівлі-продажу будинку від 04.05.1993 року, на що останній відповів, що оригінал довіреності до договору купівлі-продажу знаходиться в Вижницькому районному суді.

11.03.2020 року в якості свідка було допитано сина покійної ОСОБА_23 . ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який показав, що його матір і ОСОБА_3 перебували у цивільному шлюбі ще з 1989 року та проживали спільно за адресою проживання ОСОБА_15 . У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_18 вирішили купити житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 , кошти на який збирали спільними зусиллями, а ще зазначив, що частину коштів дала бабуся ОСОБА_24 . Через деякий час, а саме 13.08.1992 році ОСОБА_18 та ОСОБА_3 уклали шлюб та у 1993 році перейшли жити до даного будинку, який спільно купили у ОСОБА_6 , а 04.05.1993 році його мати та ОСОБА_3 уклали між собою договір купівлі-продажу будинку на основі доручення, яке видав ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_18 . Також зазначив, що у 2004 році його мати повернулась з Італії та була тяжко хвора, однак ОСОБА_15 був змушений забрати її до свого місця проживання, так як її спільний із ОСОБА_3 будинок, останній здав квартирантам, а сам проживав вже з іншою сім`єю в с. Чорногузи Вижницького району. ОСОБА_15 самостійно купував ліки та доглядав за матір`ю, а в подальшому також самостійно здійснив поховання ОСОБА_25 , будь-якої допомоги чи духовної, чи матеріальної ОСОБА_3 не надавав та не допомагав, сказавши, що остання не заробила на його допомогу. Також ОСОБА_15 вказав, що протягом 12 років ОСОБА_3 будь-яких зауважень чи скарг на договір купівлі-продажу будинку від 04.05.1993 року не мав та не висував.

З матеріалів кримінального провадження №0000549 від 16.03.2013 року вбачається, що слідчим здійснено дії щодо отримання (збирання) доказів у даному кримінальному провадженні, а саме:

Згідно довідки виконавчого комітету Михйлівської сільської ради №258/01-34/2 від 23.07.2012 року вбачається, що інформація щодо посвідчення доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_18 на продаж житлового будинку та надвірних будівель розташованих в с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області громадянину ОСОБА_3 в період з 1991 року по 1994 рік у виконавчому комітеті відсутня.

Згідно довідки Банилівської сільської ради №1041 від 05.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_6 тривалий час на території сільської ради не зареєстрований і не проживає. Місце перебування і проживання сільській раді невідомо.

Згідно довідки виданої сільським головою Михайлівської сільської ради ОСОБА_8 №851/01-38 від 28.11.2013 року вбачається, що згідно реєстрів нотаріальних дій вчинених посадовими особами Михайлівської сільської ради за 1990-1993 року доручення від ОСОБА_6 . ОСОБА_18 не складалося і не посвідчувалося. Записи щодо ОСОБА_6 відсутні.

Згідно довідки виданої сільським головою Михайлівської сільської ради ОСОБА_8 , згідно реєстрів нотаріальних дій, вчинених посадовими особами Михайлівської сільської ради за 1990-1993 року включно, відсутній запис про посвідчення доручення ОСОБА_6 на продаж житлового будинку та надвірних будівель.

Згідно довідки Банилівської сільської ради №230 від 01.06.2007 року вбачається, що згідно облікових даних сільської ради, дійсно підтверджується сам факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Дата укладення такого договору за реєстром №27 від 04 травня 1993 року посвідченого секретарем виконкому Банилівської сільської ради ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 21.09.2017 року клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_26 , про надання тимчасового доступу до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16.03.2013 року задоволено частково. Надано слідчому СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_26 дозвіл на тимчасовий доступ до документів Банилівської сільської ради, які перебувають у архіві Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: 59216, с.Банилів вул.Гостинець, 63, Вижницького району Чернівецької області, та зобов`язати голову Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_27 надати слідчому СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_26 дозвіл на тимчасовий доступ до документів Банилівської сільської ради, які перебувають у архіві Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: 59216, с.Банилів вул.Гостинець, 63, Вижницького району Чернівецької області, а саме, до оригіналів журналу обліку по господарських книг с.Банилів у Вижницькому районі Чернівецької області за 1991 -1994 роки з можливістю копіювання.

12.10.2017 року було проведено огляд погосподарської книги №2 з номера 92 по номер 180, яким встановлено, що дана книга заведена в січні 1991 року, закінчена в грудні 1995 року, складається із 95 аркушів, які прошиті та пронумеровані.

Здійснено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_16 , згідно якого ОСОБА_16 підтримала свої покази та заперечила факт вчинення нею будь-яких протиправних дій, в тому числі ведення іншої погосподарської книги під №2.

Здійснено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_10 , згідно якого ОСОБА_10 підтримав свої покази та заперечив факт вчинення ним будь-яких протиправних дій, в тому числі ведення іншої погосподарської книги під №2.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 28.12.2019 року клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, - задоволено. Надано слідчому СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які знаходиться в архіві Вижницького районного суду Чернівецької області, що за адресою м.Вижниця вул.Українська, 13, Чернівецької області та зобов`язати керівника апарату Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_28 надати тимчасовий доступ слідчому СВ Вижницького відділу поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 до матеріалів цивільних справ №2-2-2007 та №2-12/09, які знаходяться в архіві Вижницького районного суду Чернівецької області, що за адресою м.Вижниця вул.Українська, 13, Чернівецької області, з метою пошуку, виявлення та вилучення оригіналу довідки №273 від 21.04.2008 року, виданої виконкомом Банилівської сільської ради, оригіналу розписки ОСОБА_29 на ім`я ОСОБА_3 від 1991 року, оригіналу договору купівлі-продажу від 04.05.1993 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_3 ..

На виконання ухвали суду слідчим отримано доступ до матеріалів цивільних справ №2-2-2007 та №2-12/09, з яких було вилучено оригінал розписки даної ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 від 10.01.1991 року та оригінал договору купівлі-продажу будинку від 04.05.1993 року, посвідченого 04.05.1993 року секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_10 , згідно якого продавець ОСОБА_18 продала, а покупець ОСОБА_3 (закреслено ОСОБА_21 ) придбав житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, який знаходиться в с.Банилів Вижницького району, розташований на присадибній земельній ділянці розміром 25 000 кв.м.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.01.2020 року вбачається, що доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , посвідченого секретарем ОСОБА_30 виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Волнянського району Запоріжської області 13.04.1993 року по реєстру 102 в цивільних справах №2-2-2007 та №2-12/09 не знайдено.

Слідчим долучено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та копію заповіту від 31.01.2005 року, посвідченого секретарем Банилівської сільської ради, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на випадок її смерті усе своє майно, де б воно не знаходилося, заповіла своєму синові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчим взято до уваги та здійснено оцінку обставинам, що встановлені судовими рішеннями від 26.06.2007 року яким позов ОСОБА_3 задоволено частково, заповіт від 31.01.2005 на ім`я ОСОБА_15 визнано недійсним, в іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Також, цим рішенням задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_15 , а саме усунуто ОСОБА_3 від спадкування за законом, в тому числі і такого, що має право на обов`язкову частку у спадщині, що відкрилася 01.02.2005 року після смерті ОСОБА_19 , у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_15 , який являється сином померлої ОСОБА_19 визнано право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 в своїх позовних вимогах посилався на те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 був придбаний ним в період шлюбу з ОСОБА_19 ( ОСОБА_31 ), що був укладений 13.08.1992 і придбане майно вважав спільною власністю подружжя. Даний факт у судовому засіданні також підтвердили ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які являються рідними сестрою і братом ОСОБА_3 та які дали показання, що гроші на придбання даного будинку частково зичив ОСОБА_3 старший брат. Також допитана в суді свідок ОСОБА_24 пояснила, що являється матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_19 , крім того підтвердила, що в 1991 році зняла грошові кошти в сумі 6500 крб., які передала своїй дочці для купівлі житлового будинку, що підтверджується повідомленням.

Рішенням Вижницького районного суду від 29.05.2009 в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_15 та Банилівської сільської ради по визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок відмовлено за безпідставністю. Зокрема, ОСОБА_3 просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_1 , укладений між ним та ОСОБА_6 10.01.1991 та визнати право власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що доводи позивача ОСОБА_3 про те, що розписка про отримання грошей свідчить, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, однак ОСОБА_6 ухилявся за життя від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути підставою визнання договору купівлі-продажу дійсним і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо правочин повністю або частково виконаний однією зі сторін, а інша ухиляється від його нотаріального посвідчення, за вимогою сторони, що виконала правочин (або її правонаступника), суд може визнати його дійсним. Однак вказане правило не застосовується та не поширюється на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210,640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацію, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін прав та обов`язків.

Заявник ОСОБА_3 як на підставу скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 28 травня 2020 року посилається на те, що слідчим не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 не могла виступати довіреною особою ОСОБА_6 , укладати і засвідчувати від його імені договір купівлі-продажу житлового будинку, оскільки на час укладення договору прізвище дружини було ОСОБА_13 , а не ОСОБА_7 , також у матеріалах кримінального провадження є докази, які підтверджують, що доручення на укладання спірного договору в реєстрі нотаріальних дій відсутні, таким чином ОСОБА_10 виготовив та засвідчив завідомо фіктивний, для нього договір купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_6 .

Згідно постанови слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий прийшла до висновку, що органом досудового розслідування були вжиті вичерпні заходи направлені на встановлення місцезнаходження доручення Михайлівської сільської ради, яким ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_37 на вчинення нотаріальних дій стосовно його житлового будинку, розташованого в с.Банилів Вижницького району, однак місця знаходження даного доручення не встановлено, але його існування підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №27, посвідченого 04.05.1993 року секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_10 , який є чинним та не визнаний в установленому Законом порядку недійсним.

Таким чином, наведені потерпілим ОСОБА_3 факти щодо використання завідомо підробленого документа доручення секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_10 , незаконних дій секретаря сільської ради ОСОБА_16 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в діях посадових осіб Банилівської сільської ради відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.358 ч.4 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 10 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5, 6, 7 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. 5. Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Таким чином слідчий суддя вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, є вмотивованим, слідчим надано оцінку всіх обставин кримінального провадження.

На підставі викладеного, Суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000149 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1