Справа № 175/1828/20
Провадження № 1-кс/175/529/20
У Х В А Л А
Іменем України
28 травня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, на утриманні не маючого неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
яке надійшло до суду 27 травня 2020 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000678 від 25.05.2020 року, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000678 від 25.05.2020 року відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, 27 травня 2020 року є підпис підозрюваного та його захисника про вручення зазначених документів.
Підозрюваний був затриманий у порядку ст.208 КПК України 25.05.2020 року о 22:25 год. та доставлений до зали суду під конвоєм.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що у ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці та час придбав у невстановленого в ході досудового розслідування джерела ручну короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_5 , в невстановлений слідством спосіб доставив придбаний ним ручну короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати.
Так, 25.05.2020 в період часу з 20 год. 45 хв., до 23 год. 54 хв., слідчим СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет з магазином.
Згідно висновка експерта № 19/104-7/1/589 від 26.03.2020 предмет схожий на пістолет з магазином вилучений 25.05.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вогнепальною зброєю.
Наданий на дослідження предмет є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з газового пістолета мод. « RG-88» заводський номер видалений, калібру 9 мм Р.А. Knall. Наданий на дослідження предмет, перероблений саморобним способом з виробу, що не був вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з газового пістолета мод. « RG-88» заводський номер видалений, калібру 9 мм Р.А. Knall. Пістолет до проведення пострілів придатний.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились, у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі іншу особу вступив у попередню змову із ОСОБА_7 з метою вчинення злочину, а саме незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 , з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне позбавлення волі, з корисливих мотивів ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в лютому 2020 року, під приводом надання безкоштовного житла та оплачуваної роботи привели потерпілого ОСОБА_8 , до житлового будинку АДРЕСА_2 .
Після чого, з метою примушення потерпілого до продажу житла та одержання від нього виручених коштів, почали утримувати потерпілого ОСОБА_8 проти власної волі останнього у житловому будинку АДРЕСА_2 , де потерпілий ОСОБА_8 , знаходитись не бажав, та з огляду на заборону ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , не мав змоги вільно залишити.
Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_8 , реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України, до 25.05.2020 року.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виявились у незаконному позбавлення волі, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що здійснювалося протягом тривалого часу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі іншу особу вступив у попередню змову із ОСОБА_7 з метою вчинення злочину, а саме незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 , з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисл на незаконне позбавлення волі, з корисливих мотивів ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в лютому 2020 року, під приводом надання безкоштовного житла та оплачуваної роботи привели потерпілого ОСОБА_9 , до житлового будинку АДРЕСА_2 .
Після чого, з метою примушення потерпілого до продажу житла та одержання від нього виручених коштів почали утримувати потерпілого ОСОБА_9 проти власної волі останнього у житловому будинку АДРЕСА_2 , де потерпілий ОСОБА_9 , знаходитись не бажав, та з огляду на заборону ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , не мав змоги вільно залишити.
Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_9 , реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України, до 25.05.2020 року.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виявились у незаконному позбавлення волі, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що здійснювалося протягом тривалого часу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час вступив у попередню змову із ОСОБА_7 з метою заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах
Так, співучасники злочину ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, під приводом забезпечення потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , новим житлом, шляхом обману не маючи на меті виконувати обіцяне, заволоділи грошовими коштами в сумі 122500 гривень та 3500 доларів США, які належать потерпілим ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 у приміщенні нотаріальної контори нотаріуса ОСОБА_10 , після реалізації продажу квартири, яка на праві власності належала потерпілим ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , під приводом забезпечення останніх новим житлом, шляхом обману, не маючи на меті купувати житло потерпілим, заволоділи грошовими коштами в сумі 15000 доларів США, які належать потерпілим ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 .
Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом обману заволоділи грошовими коштами 18900 доларів США, що еквівалентно станом на 08.05.2020 становить 507399 гривень та 122500 гривень, загальною сумою на 629899 гривень.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_5 , кваліфікуються за ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 190, ч.1 ст.263 КК України.
Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: про наявність ризику, передбаченого, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить, те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, також останній розуміє вид та міру покарання за вчинений злочин, а саме лише у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна, крім того, ОСОБА_5 , на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання. Таким чином, є всі підстави вважити, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_5 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що важливим доказом вчинення ним кримінального правопорушення є показання потерпілих та свідків, тому є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вмовляннями, чи іншим способом незаконно впливати на потерпілих та свідків, щодо зміни в подальшому ними свідчень по вищевказаному кримінальному провадженню, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, під час проведення досудового розслідування від потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , надано слідчому відповідні заяви, у яких потерпілі зазначають про те, що вони побоюються за своє життя та здоров`я, у зв`язку з тим, що підозрюваному ОСОБА_5 , відомі їх анкетні дані та останній може чинити на них фізичний або моральний тиск. Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , не має постійного місця працевлаштування, тому перебуваючи на свободі може в подальшому незаконно обманювати та позбавляти волі інших осіб, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку.
Прокурор у судовому засідання клопотання підтримав, вважає, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та не можливо застосувати відносно нього більш м`яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні, з приводу заяви підозрюваного щодо спричинення йому працівниками поліції психологічного та фізичного насилля під час затримання, повідомити до ДБР.
Підозрюваний в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, підтримав свого захисника. Пояснив, що до нього зі сторони працівників поліції було застосовано фізичне насилля під час затримання.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.
ЄСПЛ одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу підозрюють (Рішення у справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства). Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження має відповідати стандарту «розумна підозра» (Рішення у справі О`Хара проти Сполученого Королівства), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача у тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (Рішення у справі «Фокс, Кемпбел Харлей проти Сполученого Королівства).
26.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.190, ч.1 ст.263 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах доказами.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень є вагомими, ОСОБА_5 на утриманні осіб не маючий, в 2019 році був прооперований, раніше не судимий, крім того, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , середньої тяжкості, тяжке, та особливо тяжке кримінальне правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, прокурором, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У зв`язку з вищевикладеним, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, які побоюються за своє життя; вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним... обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи обставини кримінального провадження вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 420400,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.
Відповідно до ч.1ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч. 6 шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
У відповідності до ст. 206 КПК України, суд вважає за необхідне повідомити про зазначені підозрюваним обставини, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 з метою перевірки заяви ОСОБА_5 про факт здійснення фізичного насилля по відношенню до нього з боку працівників поліції під час затримання та у разі наявності підстав, вжити відповідні заходи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме до 22-25 год. 23 липня 2020 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання по протоколу затримання, складеному у порядку ст.208-211 КПК України, тобто з 22-25 год. 25 травня 2020 року.
Для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , визначити йому заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 420400,00 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на депозитний рахунок:
Одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код , Код банку отримувача МФО 820172, Рахунок отримувача: UA0017442 в ГУДКСУ м. Києва
Призначення платежу:
- застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;
- частка майна по справі №____(номер справи) Дніпропетровського районного суду.
У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави, покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:
прибувати до слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а також прокурора, суду за кожним викликом;
не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
утриматися від спілкування з потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Підозрюваний звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.
У відповідності до ст. 206 КПК України, повідомити прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, з метою перевірки заяви підозрюваного ОСОБА_5 , про факт здійснення фізичного насилля по відношенню до нього з боку працівників поліції під час затримання та в разі підтвердження зазначених у заяві обставин внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Дата закінчення дії ухвали 23 липня 2020 року.
Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1