Справа № 521/473/20
Номер провадження:1-кс/521/442/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000122 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що невстановлені особи на території м. Одеси займаються гральним бізнесом.

За даним фактом 21.12.2019 року почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення №0000122.

Слідчий звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, яке 11.01.2020 року було вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 1, а саме: монітори марки «Philips», діагоналлю 23,6 дюймів у кількості 22 шт.; монітори марки «ASUS», діагоналлю 22 дюйма у кількості 3 шт.; монітор марки «Samsung», діагоналлю 25 дюймів; системні блоки марки «Logic Power» у кількості 17 шт.; системний блок у кількості 1 шт.; системні блоки білого кольору у кількості 3 шт.; системний блок марки «Dell» у кількості 5 шт. з номерами: №5, №7, №5, №5, №1; апарат для видачі чеків «BIXOLON»; плазмовий телевізор марки «Samsung», діагоналлю 49 дюймів; системний блок чорного кольору, без бокової кришки; роутер, чорного кольору; світч системи у кількості 2 шт.; флеш-накопичувач сірого кольору 8 гб.; чорнові записи; відеореєстратор.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

20.12.2019 року розпорядженням №1325-р «Про протидію гральному бізнесу», скасовано наказ Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України від 12.12.2002 року №128/1037 в частині діяльності розповсюджувачів лотерей та визначення поняття «електронна система».

У наявному в матеріалах клопотання витягу з ЄРДР за №0000122 зазначено, що невстановлені особи займаються гральним бізнесом на території м. Одеси та вказане кримінальне провадження порушено за ч.1 ст. 203-2 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 203-2 КК України вбачається, що відповідальність за вказаною статтею настає у разі зайняттям гральним бізнесом.

Відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що з 20.12.2019 року, а саме з моменту скасування вищезазначеного наказу, за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 1, займалися гральним бізнесом.

Більш того, протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 11.01.2020 року, наявний у матеріалах клопотання, вказує на протилежне, а саме на те, що він знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 1, здійснював завантаження майна з метою його вивозу.

Таким чином, наявні матеріали клопотання не вказують на обставини скоєння злочину.

Також, будь-які інші документи за кримінальним провадженням, окрім ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2020 року щодо узаконення проведеного обшуку, прокурор не надав.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вилучене майно не відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, так як відповідно до матеріалів клопотання не вбачається, що воно пристосовано чи використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у майно особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном державними органами не було законним, так як вказане майно не відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України.

Крім того, на думку слідчого судді, вказане майно не є речовим доказом за кримінальним провадженням, так як матеріалами клопотання не доведено скоєння злочину.

У п.2 ч.2 ст. 173 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку вказане майно не можливо використати як доказ у кримінальному провадженні, тому що сторона обвинувачення не довела, задля доказування яких саме обставин необхідно накласти арешт на майно.

Таким чином, дії органів державної влади не відповідають положенням кримінального процесуального закону та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання було свавільним.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування не перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, так як потреби досудового розслідування, в даному випадку, не виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи щодо мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000122 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України відмовити, що є підставою для виконання дій, передбачених ч.3 ст. 173 КПК України та тягне за собою негайне повернення особі цього тимчасово вилученого майна, а саме: монітори марки «Philips», діагоналлю 23,6 дюймів у кількості 22 шт.; монітори марки «ASUS», діагоналлю 22 дюйма у кількості 3 шт.; монітор марки «Samsung», діагоналлю 25 дюймів; системні блоки марки «Logic Power» у кількості 17 шт.; системний блок у кількості 1 шт.; системні блоки білого кольору у кількості 3 шт.; системний блок марки «Dell» у кількості 5 шт. з номерами: №5, №7, №5, №5, №1; апарат для видачі чеків «BIXOLON»; плазмовий телевізор марки «Samsung», діагоналлю 49 дюймів; системний блок чорного кольору, без бокової кришки; роутер, чорного кольору; світч системи у кількості 2 шт.; флеш-накопичувач сірого кольору 8 гб.; чорнові записи; відеореєстратор.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1