Справа № 468/6/19-к
Провадження № 1-кп/477/51/20
УХВАЛА

18 лютого 2020 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 , .

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

під час судового засідання в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000668 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

18 лютого 2020 року в судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання щодо ОСОБА_8 прокурором зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_8 був затриманий 03.11.2018 року за підозрою у вчинені кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.11.2018 року йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався ухвалами Баштанського районного суду Миколаївської області, Ленінського районного суду м. Миколаєва та Жовтневого районного суду Миколаївської області. 09.01.2020 року вказаний запобіжний захід був змінений, до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати своє помешкання, строк дії якого спливає 08.03.2020 року.

Вважає що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду та ризик вчинення нових злочинів, оскільки обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, обґрунтовано обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, злочини вчинені у період умовно-дострокового звільнення, офіційно не працює та не має офіційного джерела доходу. Обставин, які свідчать про зменшення цих ризиків у ході розгляду справи не здобуто. В зв`язку з чим запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти продовження обраного запобіжного заходу, однак клопотав про встановлення домашнього арешту лише в нічний час доби, оскільки обвинуваченому необхідно відвідувати лікарню, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, та працювати, щоб забезпечити матеріальний добробут своєї сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_7 також підтримали думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За матеріалами кримінального провадження 03.11.2018 року обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчинені кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.11.2018 року йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався ухвалами Баштанського районного суду Миколаївської області, Ленінського районного суду м. Миколаєва та Жовтневого районного суду Миколаївської області

09 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Згідно зі статтею 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною п`ятою статті 181 КПК України передбачено право працівників органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії (стаття 195 КПК України).
Строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу закінчується 08.03.2020 року.

Наразі кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, об`єктивно закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стали ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду та ризик вчинення нових злочинів.

Колегія приходить до висновку, що вказані ризики не зменшилися та продовжують існувати. Оскільки обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, обґрунтовано обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, злочини вчинені у період умовно-дострокового звільнення, то існує ризик продовження злочинної діяльності. Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання у разі можливого визнання його винуватості у вчиненні злочину, може спонукати обвинуваченого ухилитись від суду, що є ризиком, визначеним статтею 177 КПК України.

Крім цього, відповідно до вимог статті 178 КПК України, колегія враховує дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання.

Аналізуючи вищезазначене, колегія приходить до висновку, що саме цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю є достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Думка захисника адвоката ОСОБА_6 щодо встановлення домашнього арешту лише у нічний час доби не може бути прийнята до уваги, оскільки як вбачається з відповіді ГУНП № 102/25-2020 від 10.01.2020 року відсутня можливість застосувати до обвинуваченого електронний засіб контролю через їх брак, в зв`язку з чим здійснення контролю за обвинуваченим ОСОБА_8 покладений на особовий склад Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області.
За таких обставин колегія вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обраний раніше обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю слід продовжити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та забороною останньому залишати цілодобово житловий будинок, в тому числі господарські будівлі та споруди за місцем реєстрації його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 за першою вимогою суду прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області, утриматися від спілкування з потерпілою та свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали 60 днів по 17 квітня 2020 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3