печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши судове провадження за заявою захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката адвокатського об`єднання «Могильницький та партнери» ОСОБА_4 про відвід прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019,

В С Т А Н О В И В :

19.05.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката адвокатського об`єднання «Могильницький та партнери» ОСОБА_4 про відвід прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019.
Заявлений відвід мотивований тим, що у сторони захисту виникли обґрунтовані сумніви щодо неупередженості прокурора ОСОБА_5 , що може свідчити про його зацікавленість у кримінальному переслідуванні ОСОБА_3 та наявність конфлікту інтересів між стороною захисту та обвинуваченням.
Заявник адвокат в судове засідання не з`явився, про місце і час судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд заяви у його відсутність.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019 відносно ОСОБА_3 за частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 190 КК України, матеріали якого виділено з кримінального провадження № 0002973 від 08.11.2014.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.04.2020 підслідність кримінального провадження № 0001587 від 25.07.2019 визначено за Головним слідчим управлінням Національної поліції України.
Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід прокурора в порядку ст.77 КПК України.
Так, 01.07.2019 Генеральною прокуратурою України в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002973 від 08.11.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 та частиною 4 статті 190 КК України.
Постановою від 25.07.2019 із кримінального провадження № 0002973 від 08.11.2014 виділено матеріали досудового розслідування у нове кримінальне провадження № 0001587 від 25.07.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 та частиною 4 статті 190 КК України.
Постановою від 26.07.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019 зупинено на підставі пункту 2 частини 1 статті 280 КПК України, у зв`язку із розшуком підозрюваного.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2019 по справі № 757/42185/19-к скаргу сторони захисту задоволено та скасовано постанову про зупинення досудового розслідування від 26.07.2019.
Після скасування постанови від 26.07.2019 про зупинення досудового розслідування (11.11.2019) та до винесення другої постанови про зупинення досудового розслідування від 08.01.2020, стороною обвинувачення знову ж таки не здійснено жодних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе, а також дій спрямованих на розшук ОСОБА_3 .
Постановою Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.11.2019 було вирішено доручити здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019 Центральному апарату Державного бюро розслідувань.
Надалі, незважаючи на наявність постанови прокурора вищого рівня (Першого заступника Генерального прокурора) прокурором ОСОБА_5 від 01.04.2020 змінено підслідність вказаного кримінального провадження та доручено здійснювати досудове розслідування Головному слідчому управлінню Національної поліції України.
Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).
На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчому з підстав передбачених ст.77 КПК України.
Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).
Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.
Між тим, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.
Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування».
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.
З огляду на зазначене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вважає необхідним відвести прокурора від участі у здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019, оскільки вважає наявними у справі обставини, які викликають сумніви в його об`єктивності та неупередженості.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 9, 22, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.
Відвести прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001587 від 25.07.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1