ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3266/19 Справа № 172/768/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженої ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою її захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року подання Васильківского РС філії Держаної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області задоволено, скасовано ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засуджену для відбування покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на невиконання засудженою покладених на неї вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року обов`язків. Так, суд встановив, що ОСОБА_8 не з`явилася на реєстрацію до органу пробації 05 вересня 2018 року, 03 жовтня 2018 року, 07 листопада 2018 року і до судового розгляду, перетнула державний кордон України 16 серпня 2018 року, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення. За цих обставин, суд дійшов висновку, що подання установи виконання покарань підлягає задоволенню, а звільнення від відбування покарання з випробуванням - скасуванню, з направленням засудженої для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Адвокат зазначає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 ухвалено на підставі угоди, що свідчить про обов`язку участь захисника у даному кримінальному провадженні. Між тим, скасовуючи вирок, суд порушив право ОСОБА_8 на захист, що й призвело до постановлення незаконної ухвали щодо неї. При цьому, захисник зазначає, що і засуджена не була повідомлена належним чином про дату та час судового розгляду, про свідчить відсутність в матеріалах справи доказів її сповіщенню про розгляд справи. На переконання адвоката, розгляд подання за відсутності засудженої та її захисника, які належним чином не були повідомлені про дату та час судового засідання, був неможливим.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає завдоленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
У відповідності з частиною п`ятою цієї статті, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом здійснено розгляд подання про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням без участі останньої, належним чином не повідомленої про дату та час судового розгляду. Не був присутнім в судовому засіданні також і прокурор.
На думку колегії суддів вказані обставини перешкодили засудженій самостійно здійснювати своє право на захист і мати ефективний і дієвий захист в даному кримінальному провадженні.
В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції» говорить, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на захист є фундаментальним правом особи, що гарантується ст. 59 Конституції України та п. 3 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод і порушення цього права є несумісним з гарантіями, передбаченими даною статтею Конвенції.
В силу ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Таким чином, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Отже, скасовуючи судове рішення у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи які викладені в апеляційній скарзі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду засудженої ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4