Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/973/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000116 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого - останній раз 14.12.2017 р. Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2019 р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком 14.12.2017 року Виноградівського районного суду за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі 07.11.2019 року на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2019 року на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв злочин за таких обставин.

07 лютого 2020 року близько 09 години, ОСОБА_4 з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, повторно, підійшов до автомобіля марки «Сітроен Берлінго», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований з тильної сторони кафе «Глобал», що по вул. Вакарова в м.Виноградів, де через незачинені передні водійські двері сів до даного автомобіля, звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Хіаоmi Yi Smart Dash WiFi Black International Edition», вартість якого згідно висновку експерта від 24.02.2020 становить 1000,00 гривень, флеш носій марки «Kingston» з об`ємом пам`яті 8GB, вартість якого згідно висновку експерта від 24.02.2020 становить 80,00 гривень, флеш носій марки «Месаlbі» з об`ємом пам`яті 16GB, вартість якого згідно висновку експерта від 24.02.2020 становить 100,00 гривень, і з викраденим зник, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1180 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що скоїв злочин у зв`язку із важким матеріальним становищем, оскільки ніде не працює і проживає за рахунок одноразових заробітків по найму. За обставин, які вказані у обвинувальному акті вчинив крадіжку відеореєстратора та двох флешносіїв із автомобіля, який був припаркований з тильної сторони кафе «Глобал», що по вул. Вакарова в м.Виноградів. У вчиненому розкаявся, шкодує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілого.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідження його характеризуючи даних. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових злочинів, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Таким чином, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та розмір покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання (а.п.39), раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.46-48), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.п.42), наявності обставин, які пом`якшують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2019 року ОСОБА_4 звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2017 року, умовно-достроково, строком на 1 рік 6 місяців 18 днів. Ухвала набрала законної сили 07.11.2019 року (а.п.50-51).

Довідкою про звільнення №03288 стверджується той факт, що ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Ковельська виховна колонія» на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2019 року за ст.107 КК України умовно-достроково і прямував до місця проживання: АДРЕСА_1 (а.п.45).

Таким чином, злочин, який передбачений ч.2 ст.185 КК України, був вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 07.02.2020 р., протягом умовно-дострокового звільнення, тобто протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який має схильність до вчинення корисливих злочинів, відсутність майнових претензій з боку потерпілого, а також думку прокурора, захисника та законного представника, суд дійшов висновку, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України, яка передбачає можливість часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Процесуальні витрати та майно, на яке накладено арешт відсутні.

Питання про речові докази та документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу від сторони обвинувачення не надходило.

Керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2017 року до покарання призначеного за цим вироком, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 для виконання даного вироку.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази:

- відеореєстратор марки «Хіаоmi Yi Smart Dash WiFi Black International Edition», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 , як законному власнику (а.п.16, 17);

- диск «CD-R», на якому міститься запис з відеоспостереження кафе «Глобал» - залишити при матеріалах кримінального провадження (а.п.19).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1