Справа № 488/3892/17
Провадження № 1-кп/488/48/20
У Х В А Л А

10.03.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, вказуючи, що продовжують мати місце ризики переховування останнього від суду, незаконно впливу на потерпілих і свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинення нового кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики, названі прокурором, є недоведеними, ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, жодних спроб чинити тиск на потерпілих не здійснював. Сторона захисту клопотала про зміну запобіжного заходу на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки інших учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливого та насильницького злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на даний час обвинувачується у вчиненні корисливо-насильницького кримінального правопорушення, санкція за яке передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На час затримання обвинувачений не мав офіційного місця роботи, як не мав й іншого стабільного джерела доходів.
До того ж ОСОБА_6 інкримінується вчинення нового злочину лише через два місяці після звільнення з місць відбування покарання.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є, зокрема, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому такий ризик може вимірюватися, у тому числі, наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що ризик вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення до цього часу не зменшився, відтак, останньому має бути продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, оскільки в даному випадку саме суспільні інтереси правопорядку переважають над правом обвинуваченого на свободу і особисту недоторканість, передбаченим ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Можливість звільнення ОСОБА_6 під час судового провадження забезпечена судом ухвалою від 24 липня 2019 року, якою останньому зменшений розмір застави до мінімально можливого, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а тому навіть тривалість провадження не може виправдати застосування ще більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.331, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів до 09 травня 2020 року включно.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1