Справа № 592/2207/18
Провадження № 1-кп/592/300/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0004806, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2017, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Лебедин, Сумської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 13.01.2020 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, звільнена 27.04.2020 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 24.12.2017 близько 17.00 год. знаходилася в магазині «Волна», розташованому за адресою: м. Суми вул. Привокзальна, буд. 13, де познайомилася з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими, сидячи за одним зі столиків, спілкувалися та вживали спиртні напої. Під час сумісного відпочинку ОСОБА_3 помітила, що у ОСОБА_6 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, з кишені куртки, випав його мобільний телефон «DODGEE Х5 МАХ» та паспорт громадянина України на його ім`я. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Користуючись тим, що її дії будуть не поміченими потерпілим та оточуючими, з метою незаконного збагачення, остання вирішила викрасти мобільний телефон «DODGEE Х5 МАХ» та паспорт громадянина України, належні ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 , діючи таємно, з прямим умислом, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підняла з підлоги біля столику магазину «Волна», за яким сидів ОСОБА_6 , мобільний телефон «DODGEE Х5 МАХ», в якому була встановлена картка пам`яті miсro-SD «Smartbuy» об`ємом 16 Гб, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 і поклала їх до своєї кишені. Вартість викраденого телефону відповідно до висновку експерта № 19/119/9-3/55е від 11.01.2018 року на момент крадіжки складала 1342,00 грн., вартість картки пам`яті miсro-SD «Smartbuy» об`ємом 16 Гб відповідно до висновку експерта № 19/1 19/9-3/55е від 11.01.2018 на момент крадіжки складала 168 грн. Матеріальний збиток, завданий ОСОБА_6 складає 1510 грн. 00 коп.
З місця вчинення злочину ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 зникла, в подальшому розпорядилася на власний розсуд.
Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 24.12.2017 року близько 19.00 год. знаходилася в приміщенні залізничного вокзалу м. Суми, розташованому за адресою: м. Суми, площа Привокзальна, 1, разом з ОСОБА_7 . В той час ОСОБА_3 помітила, що у ОСОБА_7 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння в зовнішній кишені куртки знаходиться його гаманець. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 користуючись тим, що її дії будуть не поміченими потерпілим та оточуючими, з метою незаконного збагачення вирішила викрасти гаманець із грошима, належний ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 , діючи таємно, повторно, з прямим умислом, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, обійняла ОСОБА_7 , притиснувшись до нього та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки викрала гаманець, належний останньому, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 700 грн. Гаманець матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Завданий матеріальний збиток складає 700 грн.
З місця вчинення злочину ОСОБА_3 з викраденим гаманцем зникла, в подальшому розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 по пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнала повністю.
Суду пояснила, що в обвинувальному акті все викладене вірно, у 2017 році перед «Новим роком» ввечері, їхала на залізничний вокзал з Юнаковки, посварилась з чоловіком, хотіла поїхати до матері, пішла в привокзальне кафе, троє чоловіків пили алкогольні напої, потім їх залишилось двоє, «підсіли» до неї, «стрельнула» у них цигарку, разом з ними розпивала алкоголь, їли, у одного випав телефон та паспорт забрала собі, потім через деякий час витягла гаманець у другого, якийсь «бомж» побачив, підійшов та каже - «ділись», не поділилась, через деякий час він повідомив працівників поліції. Викрадене майно повернуто, претензій від потерпілих до неї не має. Була в стані алкогольного сп`яніння, деталі не пам`ятає.

З розміром встановленої матеріальної шкоди згодна. У вчиненому щиро кається, жалкувала, що вчинила.

Враховуючи, що обвинувачена визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачена, захисник не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченої судом
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та її протиправні дії кваліфікує:
-своїми умисними суспільно-небезпечними діями, які виразилися у вчиненні таємного, з корисливою метою викраденні майна, що належить ОСОБА_6 вартістю 1510 грн. 00 коп., ОСОБА_3 , вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - тобто крадіжку;
-своїми умисними суспільно-небезпечними діями, які виразилися у викраденні паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України - тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;
-своїми умисними суспільно-небезпечними діями, які виразилися у вчиненні таємного, повторного, з корисливою метою викраденні майна, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 700 грн. 00 коп., ОСОБА_3 , вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - тобто крадіжку, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинена повторно».
Мотиви призначення покарання
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченою є кримінальними проступками та нетяжким злочином.
ОСОБА_3 вину у вчиненому визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, має молодий вік, завдана матеріальна шкода відшкодована повністю - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, є працездатною, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, має діагностоване захворювання, цивільні позови у справі заявлені не були.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , враховуючи наявні у справі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку в наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, має сталі соціальні зв`язки, в судовому засіданні надавала послідовні правдиві показання, що підтверджує її щире розкаяння у вчиненому, відсутності претензій матеріального та морального характеру від потерпілих та відсутності тяжких наслідків від вчиненого, враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України та призначення їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому суд вважає, що не має підстав для переходу до іншого, більш м`якого виду покарання та визначити їй покарання у виді арешту, застосувавши вимоги ст. 70 ч.1 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.
Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2020 ОСОБА_3 була засуджена за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, звільнена 27.04.2020 по відбуттю строку покарання, а кримінальні правопорушення за даним вироком вона вчинила 24.12.2017 - до постановлення попереднього вироку, тому покарання в даному випадку повинно призначатись за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вирішення цивільного позову
Цивільний позов не заявлено.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження
Речові докази за твердженням прокурора відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертизи необхідно стягнути з ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді вісімдесяти годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді двох місяців арешту;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді одного місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання за цим вироком ОСОБА_3 у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2020 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк два місяці.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 час повністю відбутого нею покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2020 з 27.03.2020 по 27.04.2020 за правилами, передбаченими у статті 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи на суму - 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1