Справа № 473/1700/20
Номер провадження 1-в/473/175/2020
УХВАЛА
Іменем України

"11" червня 2020 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з ДУ «Вознесенська ВК №72» клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 14.07.2017 року Іллічівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська ВК №72», звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме на обмеження волі.

Представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» та прокурор заперечували проти задоволення клопотання. Так, представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» зазначив, що засуджений характеризується посередньо, не працевлаштований, участі в суспільно-корисному житті установи та програмах диференційованого виховного впливу - не приймає, має 3 заохочення та 1 стягнення за зберігання заборонених предметів, яке погашено у встановленому законом порядку, а тому не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, у зв`язку з чим адміністрація колонії вважає, що він не заслуговує на застосування пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

14.07.2017 року ОСОБА_5 засуджено вироком Іллічівського районного суду Одеської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2019 року засудженому ОСОБА_5 зараховано до строку відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 21.09.2017 року.

Згідно із характеристикою ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 19.04.2017 року, кінець відбування строку 18.11.2023 року.

В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 20.04.2017 року. Під час тримання в СІЗО №21 м.Одеси вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 01.09.2017 року відбував покарання в СІЗО №22 м.Ізмаїла, з 16.09.2017 року - в СІЗО №21 м.Одеси.

З 09.10.2017 року відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72». За період відбуття покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» має 3 заохочення та 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Був працевлаштований в майстерні установи на підставі договору від 25.04.2018 року, за що і заохочувався, був звільнений за власним бажанням. Участі в суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, веде пасивний спосіб життя. Під контролем адміністрації дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. За характером спокійний, врівноважений, у взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Підтримує зв`язки із рідними.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, загалом за весь період відбування покарання ОСОБА_5 має 3 заохочення (останнє 02.01.2019 року), та 1 стягнення від 24.05.2019 року, яке погашено у встановленому законом порядку. Після цього жодних заохочень засуджений ОСОБА_5 не мав.

Крім того, 19.05.2020 р. рішенням комісії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» засудженому ОСОБА_5 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на обмеження волі, як такому, що не твердо став на шлях виправлення.

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_5 , суд враховує, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув строк покарання, визначений ч.4 ст.82 КК України. У відповідності до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на 11.06.2020 року невідбута частина призначеного ОСОБА_5 покарання становить 03 роки 05 місяців 07 днів. Тобто 1/2 частину призначеного покарання ОСОБА_5 відбув.

Разом із тим, дані про особу засудженого, його поведінку за період відбування покарання, викладені в характеристиці ДУ «Вознесенська ВК №72», вказують на те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачають, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Так, з матеріалів особової справи засудженого та характеристики на нього вбачається, що ОСОБА_5 протягом всього періоду відбуття покарання заохочувався тричі: в січні і квітні 2018 року, та в січні 2019 року, а також мав 1 стягнення від 24.05.2019 року, яке погашено у встановленому законом порядку. Після цього жодних заохочень засуджений ОСОБА_5 не мав. На момент розгляду заяви засудженого він в ВК №72 не працює, участі у суспільно-корисному житті та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених - не приймає.

Викладене свідчить про неуспішність процесу виправлення і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким в порядку статті 82 КК України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування ст.82 КК України.

Керуючись ст.82 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме на обмеження волі, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 діб з дня її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1