Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Городищенська ВК (№96)», матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників засудженого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2020 року у провадженні за клопотанням начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» ОСОБА_7 про вирішення питання стосовно поміщення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах захисники засудженого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просять оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» про вирішення питання стосовно поміщення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, задоволено клопотання начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» ОСОБА_7 про вирішення питання стосовно поміщення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував захід дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_4 , оскільки матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів, які б надали підстави для його застосування. Також адвокат ОСОБА_6 , вказує про порушення права засудженого на захист та неправильну оцінку судом першої інстанції доказів.

В поданій адвокатом ОСОБА_5 апеляційній скарзі, він не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції та вважає її необ`єктивною та незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального-процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції було порушено право засудженого на захист. Також вважає, що клопотання начальника установи неналежно оформлено та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Доводить, що матеріали відеозапису не дозволяють встановити, які законні вимоги не було виконано засудженим ОСОБА_4 .

В запереченнях на зазначені апеляційні скарги, в.о. начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» вважає оскаржувану ухвалу законною, обгрунтованою та вмотивованою і просить залишити її без змін, а апеляційні скарги захисників засудженого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без задоволення.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання, зазначив в оскаржуваній ухвалі, що із досліджених в судовому засіданні доказів є всі підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_4 протидіє адміністрації установи та на інші заходи дисциплінарного впливу не реагує.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційних скарг, міркування прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, перевіривши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню.

На думку колегії суддів, ухвалу суду слід скасувати та призначити новий розгляд подання у суді першої інстанції з таких підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, що відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставами для скасування вироку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.372 КПК України у мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Однак зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Згідно із ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.59 та п.6 ч.3 ст.129 Конституції України закріплено конституційне право громадян на захист від обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 6 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Забезпечення права на захист є однією з основних засад кримінального провадження, як зазначено в п.13 ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до ст.20 КПК України засуджений має право на захист, яке полягає в наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.43 КПК України, засуджений має права обвинуваченого, передбаченні статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Враховуючи зазначене, засуджений згідно зі ст.42 КПК України має певні права у судовому засіданні, і суд зобов`язаний створити умови для їх реалізації.

Так, як вбачається із технічного запису судового засідання, захисник за призначенням ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що, з урахуванням вимог ст.23, 24 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» та ст.28 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», він не може продовжувати захист ОСОБА_10 з підстав існування в останнього договірних відносин з іншим адвокатом ОСОБА_6 .

Водночас, адвокатом ОСОБА_6 до початку судового засідання на адресу суду було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в інших судових засіданнях, однак судом першої інстанції у задоволенні клопотання було відмовлено та продовжено розгляд з участю захисника за призначенням.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції було порушено право на захист засудженого, оскільки розгляд подання щодо засудженого ОСОБА_4 повинен був відбутись за участі захисника за договором адвоката ОСОБА_6 .

Крім того, задовольняючи подання начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» ОСОБА_7 щодо поміщення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу, суд в обґрунтування свого рішення покликався на те, що подання є законним та обґрунтованим, оскільки, перебуваючи у ДУ «Городищенська ВК (№96)» засуджений характеризується негативно, допустив 12 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщувався до дисциплінарного ізолятора.

Згідно ч.1 ст.132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення:
попередження;
догана;
сувора догана;
грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати;
скасування поліпшених умов тримання;
поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб;
поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб;
переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Частиною 1 ст.135 КВК України визначено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

Відповідно до ч.2 ст.135 КВК України, до складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

Так, з витягу із протоколу №30 засідання дисциплінарної комісії з питання доцільності застосування дисциплінарних стягнень від 24 квітня 2020 року, не являється можливим визначити хто входив до складу дисциплінарної комісії та чи дійсно участь в ній приймало більше половини її членів.

Також у вказаному витязі містяться підписи осіб, однак вказані підписи виконані без розшифрування, а тому не являється можливим встановити ким вони були виконані.

Згідно п.3 ч.6 ст.135 КВК України, рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Разом з тим, із наявного в матеріалах рішення дисциплінарної комісії про поміщення засудженого до приміщення камерного типу вбачається, що воно підписане одноособово начальником установи ДУ «Городищенська ВК (№96)», що не узгоджується з вимогами чинного КВК України.

Між тим, із згаданого раніше рішення не можливо встановити чи дійсно на засіданні дисциплінарної комісії були присутні особи, які входять до її складу.

До того ж, жоден із долучених до клопотання документів, належним чином не завірений.

Однак, суд першої інстанції на вказані порушення уваги не звернув, а отже ухвала суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України, що, відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, і не може залишатися в силі.

Суд першої інстанції, допустивши неповноту судового розгляду, не перевірив дотримання дисциплінарною комісією встановленої ст.135 КВК України процедури дисциплінарного провадження при розгляді матеріалів щодо порушень режиму засудженим ОСОБА_4 .

Тому суду першої інстанції слід було перевірити зазначені обставини з точки зору дотримання вимог закону.

З огляду на викладене апеляційні скарги захисників слід задоволити частково, ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників засудженого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2020 року якою задоволено клопотання начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» ОСОБА_7 про вирішення питання стосовно поміщення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженнню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3