Дата документу 11.03.2020
Справа № 501/852/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

представника органу пробації ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисника адвоката ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000080 від 29 січня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

17 грудня 2019 року за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області покараний за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту (покарання відбуте),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2019 року, у вечірній час, ОСОБА_17 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши від ОСОБА_18 інформацію про конфлікт між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 щодо боргових зобов`язань останнього, вирішив використати вказану інформацію у злочинних та корисливих намірах, шляхом вчинення злочину проти власності щодо неповнолітнього ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_19 запропонував своїм знайомим ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_17 , прибути до Чорноморського морського коледжу Одеської Національної морської академії (далі ЧМК ОНМА), розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 15, де навчався ОСОБА_7

28 січня 2019 року приблизно об 11:30 годин ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та невстановлена досудовим розслідуванням особа перебуваючи в ЧМК ОНМА, розташованому за вищезазначеною адресою, виконуючи вказівку обвинуваченого, будучи не обізнаними про злочинні наміри останнього, побачили неповнолітнього ОСОБА_7 та під приводом розмови за межами навчального закладу здійснили супровід ОСОБА_7 до магазину «2000», розташованого по вул. Торгова, 2-б, в м. Чорноморську Одеській області.
Цього ж дня, приблизно об 11:35 годин, до вказаного місця під`їхав автомобіль «Daewoo-Lanos» темно-зеленого кольору з невстановленими реєстраційними номерами, з якого вийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_21 .

Тоді ОСОБА_17 , використовуючи як привід боргові зобов`язання між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вимагання з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, почав наносити ОСОБА_7 численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, а саме: не менш двох ударів в обличчя руками та не менше двох ударів по тулубу ногами, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Крім того, з метою вчинення морального тиску на потерпілого, ОСОБА_17 , маючи значну перевагу фізичної статури, почав погрожувати ОСОБА_7 застосуванням фізичного насильства та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальну загрозу для свого життя і здоров`я, почав вимагати у потерпілого передачі нібито боргу у вигляді коштів в сумі 7000,00 грн та виконати його умови, які суперечать волі потерпілого, законним правам і інтересам, а саме в результаті своїх злочинних дій, задовольнив своє вимагання зверненням до потерпілого ОСОБА_7 , яке виразилось у вимозі в рахунок, нібито, покласти мобільний телефон «Huaweі Mate 10 lite», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 7598,00 грн, який належить потерпілому, до автомобіля «Daewoo-Lanos» темно-зеленого кольору, з невстановленими реєстраційними номерами, на якому приїхали на місце події ОСОБА_17 та ОСОБА_21 .

Потерпілий ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_17 тілесні ушкодження, сприймаючи погрози його життю та здоров`ю як реальні, погодився на умови, які заздалегідь були висунуті ОСОБА_17 та в рахунок, нібито, боргу, поклав до вказаного автомобіля свій мобільний телефон «Huaweі Mate 10 lite», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 7598,00 грн, з яким ОСОБА_22 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав суду, що ОСОБА_18 в січні 2019 року звернувся до нього з проханням допомогти вплинути на ОСОБА_7 , який винен йому 800,00грн за розбитий мобільний телефон. 28 січня 2019 року приблизно об 11:30 годин він разом з ОСОБА_21 під`їхали на автомобілі «Daewoo-Lanos» до магазину «2000», розташованого по вул. Торгова, 2-б, в м. Чорноморську. Він вирішив скористатися випадком та став вимагати від ОСОБА_7 7000,00 грн, розраховуючи 800,00 грн. передати ОСОБА_23 , а решту привласнити. Там під час розмови з ОСОБА_24 він вдарив його двічі по обличчю рукою, від чого той впав, не виключає подалі удару ногою. При цьому він став вимагати від ОСОБА_24 передати свій мобільний телефон у заставу поки не він віддасть гроші. На його вимогу ОСОБА_24 сам положив свій мобільний телефон на переднє пасажирське сидіння автомобіля на якому вони приїхали. У вчиненому розкаявся.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 не оспорював обставини кримінального правопорушення, підтримав обвинувачення, висунуте ОСОБА_25 , пояснив суду, що завдана злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована в повному обсязі.

Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.

Винуватість ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показань, підтверджується дослідженими судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_24 показав суду, що в січні 2019 року під час групової бійки біля супермаркету «Таврія-В» у ОСОБА_23 розбили мобільний телефон. ОСОБА_23 вимагав з нього 850,00 грн за розбитий телефон. Через два дні він передав через їх сумісного знайомого 600,00 грн ОСОБА_23 , але кошти до нього не дійшли. ОСОБА_23 звернувся до ОСОБА_25 щоб вирішити конфлікт. 28 січня 2019 року біля магазину «2000» в м. Чорноморську ОСОБА_25 вимагав від нього 7000,00 грн, нібито за розбитий телефон ОСОБА_23 . Коли він відмовився, ОСОБА_25 вдарив його двічі у голову, від чого він впав та ще ногою, можливо в голову-тулуб. ОСОБА_25 йому погрожував розправою, якщо він не поверне кошти. Ці погрози він оцінював як реальні погрози життю та здоров`ю. На вимогу ОСОБА_25 він вимушений був передати йому свій мобільний телефон, поклавши його на пасажирське сидіння автомобіля на якому той приїхав. Телефон передавався в заставу за майбутнє повернення коштів.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що в січні 2019 року під час групової бійки біля супермаркету «Таврія-В» ОСОБА_24 товкнув його, від чого він впав, зламав руку, а під час бійки розбив йому телефон. Кочкін відмовлявся повернути йому вартість розбитого телефону, у зв`язку з чим він звернувся за допомогою до ОСОБА_25 . 28 січня 2019 року біля магазину «2000» в м. Чорноморську проміж ОСОБА_25 та Кочкіним відбулась сварка, саму бійку він не бачив пішов до училища.

Свідок ОСОБА_26 надав показання суду, аналогічні показанням свідка ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що бачив як 28 січня 2019 року між ОСОБА_25 та ОСОБА_24 біля магазину «2000» відбувалась розмова щодо повернення коштів під час якої вони побилися. Кочкін поклав на пасажирське сидіння свій мобільний телефон в рахунок повернення боргу ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_20 надав показання суду, аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 . Крім того, показав, що ОСОБА_25 вдарив ОСОБА_24 рукою в обличчя, від чого останній впав.

Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- заявою законного представника потерпілого ОСОБА_8 до поліції (а.с.95), відповідно до якої 28 січня 2019 року, приблизно о 11:30 годин, хлопець на ім`я ОСОБА_28 за адресою: АДРЕСА_3 , заподіяв тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_7 , після чого відкрито викрав його мобільний телефон «Huaweі»,

- заявою обвинуваченого про добровільну видачу ним мобільного телефону чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 (а.с.96),

- видатковою накладеною про вартість та документами на мобільний телефон «Huaweі Mate 10 lite» (а.с.97-99),

- протоколом огляду мобільного телефону «Huaweі Mate 10 lite», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 (а.с.110-114), долученого до кримінального провадження у якості речового доказу (а.с.115-116),

- розпискою потерпілого про прийняття ним на відповідальне зберігання мобільного телефону «Huaweі Mate 10 lite» (а.с.117).

- висновком судово-медичної експертизи (а.с.91-93), згідно якого потерпілому внаслідок вчиненого кримінального правопорушення були заподіяні такі тілесні ушкодження: синці обох повік лівого ока, садно спинки носа зліва з закритим переломом підлеглих кісток носа без значного зміщення уламків, садно в носо-губному трикутнику зліва під зовнішнім отвором носа, забій м`яких тканин лівої щічно-виличної області з забитою раною слизової оболонки лівої щоки та закритим вдавленим переломом підлеглої передньої стінки лівої гайморової пазухи, який у своєму посттравматичному періоді ускладнився розвитком гемосинуситу і гаймориту, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку. Ці ушкодження виникли від дії тупих предметів… забій м`яких тканин лівої щічно-виличної області з забитою раною слизової оболонки лівої щоки та закритим вдавленим переломом підлеглої передньої стінки лівої гайморової пазухи, які могли утворитись одномоментно та у своєму посттравматичному періоді призвели до розвитку лівобічного гемосинуситу і посттравматичного гаймориту, за своїм характером та перебігом зазвичай призводять до розладу здоров`я на строк понад 3 тижні і за цим критерієм, згідно з п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» у своїй сукупності належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Забій м`яких тканин з садном спинки носа зліва та з закритим переломом кісток носа без значного зміщення уламків, а також закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку за своїм характером та перебігом зазвичай призводять до розладу здоров`я на строк понад 6 днів і не більше 3 тижнів, і за цим критерієм, згідно з п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Синці обох повік лівого ока та садно в носо-губному трикутнику зліва під зовнішнім отвором носа за своїм характером та перебігом зазвичай мають незначні швидкоплинні наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_17 своїми умисними діями, що виразилися у вимаганні, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.189 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий (а.с.119, 124-126), на момент вчинення злочину був неповнолітнім (а.с.118), за місцем навчання характеризувався посередньо (а.с.121), за місцем мешкання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило (а.с.127), не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.120), має задовільні умови проживання, виховується обома батьками, може проявляти фізичну та вербальну агресію щодо оточуючих, здоровий (а.с.71).

Дані про особу неповнолітнього обвинуваченого підтверджуються також показаннями його законного представника ОСОБА_10 , представників служби у справах дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і представників поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків, пояснили суду, що обвинувачений на тяжкі захворювання страждав, психічно та фізично здоровий, відставання в розвитку не виявляє, виховується обома батьками, вчинив злочин за відсутності дорослих підбурювачів.

Обвинувачений не працює, не навчається, заробітку та інших доходів не має.

Суд вважає, що відсутність організованого дозвілля неповнолітнього обвинуваченого, відсутність належного контролю за його поведінкою з боку батьків слугувало обставинами, що негативно вплинули на його виховання та поведінку.

Досудовим розслідуванням та протягом судового розгляду не встановлено, що неповнолітній обвинувачений був втягнутий у злочинну діяльність дорослими підбурювачами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням меж пред`явленого йому обвинувачення згідно обвинувального акту (а.с.6) судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді служби з питань пробації виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України, участі у виховних заходах та соціально-корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами (а.с.69-70).

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, вчинення ним кримінального правопорушення до відбуття покарання, призначеного попереднім вироком суду, умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.98 КК України до обвинуваченого, який вчинив злочин у неповнолітньому віці, не застосовується покарання у вигляді конфіскації в дохід держави майна, що є його особистою власністю.

Характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, висновок органу з питань пробації про можливість його виправлення без реального позбавлення або обмеження волі на певний строк дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст.75 КК України, і з урахуванням положень ст.104 КК України, він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.
Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого та його законного представника ОСОБА_10 , стверджуючи, що вчиненим злочином йому завдана матеріальна шкода, пов`язана з витратами на лікування, і моральна шкода, пов`язана із заподіянням йому моральних і фізичних страждань. Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4075,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн (а.с.12-14).

В судовому засіданні потерпілий заявив про те, що завдану злочином шкоду обвинуваченим йому відшкодовано в повному обсязі та відмовився від позову.

За таких обставин провадження за цивільним позовом потерпілого підлягає закриттю.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_17 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке належить йому на праві власності.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України з урахуванням положень, передбачених ст.104 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речовий доказ (а.с.115-116): мобільний телефон «Huaweі Mate 10 lite», переданий на зберігання потерпілому залишити йому.
Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_17 та ОСОБА_10 закрити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя