Справа № 461/7443/19
Провадження №1-кс/461/246/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2020 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові об`єднане кримінальне провадження №0004035 від 06.09.2019 року та кримінальне провадження №0005289 від 28.11.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Рудно, м.Львова, українця, не працюючого, з вищою освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

06.09.2019 року, приблизно о 16:13 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Reserved» у торговому центрі «Форум Львів», що знаходиться у м.Львові на вул. Під Дубом, 7б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із магазину чоловічий светр, артикул WG 429, вартістю 282 грн. 54 коп., однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівником магазину.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України.

Окрім того, 28.11.2019 року, приблизно о 19:29 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «Зара Україна» у торговому центрі «Форум Львів», що знаходиться у м.Львові на вул. Під Дубом, 7б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу таємно намагався викрасти з магазину чоловічий светр, артикул 1775/300/720/02, вартістю 345 грн. 57 коп., однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий охоронцем торгового центру.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 06.09.2019 року, приблизно о 16:13 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Reserved» у торговому центрі «Форум Львів», намагався таємно викрасти чоловічий светр, вартістю 282 грн. 54 коп. Окрім того, 28.11.2019 року, приблизно о 19:29 год., перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «Зара Україна» у торговому центрі «Форум Львів», намагався таємно викрасти чоловічий светр, вартістю 345 грн. 57 коп. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку); за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_5 є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює, неодружений, має вищу освіту, дітей на утриманні не має, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 та ч.2 ст.185 КК України відповідно.
Окрім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.
Відповідно до ст.75 КК України суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

-за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

-диск типу «DVD-R», на якому знаходиться файл з назвою «Video_ch15_1203_1203» залишити при матеріалах кримінального провадження №0004035;

-диск типу «DVD-R», на якому знаходиться файл із записами, здійсненими камерами відеоспостереження магазину «Зара Україна» за 28.11.2019 року залишити при матеріалах кримінального провадження №0005289;

-чоловічий светр кремового (бежевого) кольору, який належить магазину ТОВ «Зара Україна» - залишити у власності потерпілого.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1