Справа № 756/3022/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

14 лютого 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0002560 за обвинуваченням ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ :

04 грудня 2020р. ОСОБА_4 подав до Деснянського районного суду м. Києва заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №756/3022/16-к за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Вищевказана заява обґрунтована наступним.

На теперішній час Броварським міськрайонним судом розглядається справа 361/1257/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 , яка займала посаду судді Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.375 КК України. На досудовому розслідуванні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 був затверджений в кримінальному провадженні №0000902.

З судових рішень по справі 361/1257/16-к, що офіційно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (в тому числі Житомирського апеляційного суду від 18.12.2018р.), кримінальне провадження №0000902 виділено з кримінального провадження №0000020.

Обвинувачення в справі 361/1257/16-к тривалий час підтримувалось прокурорами відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України, в тому числі прокурором ОСОБА_8 .

Після допиту судді ОСОБА_7 як свідка в кримінальному провадженні №0000020 колектив Деснянського районного суду м. Києва звертався до Ради суддів України з метою захисту незалежності судді ОСОБА_7 . Крім того, після пред`явлення підозри за ч.2 ст. 375 КК України суддя ОСОБА_7 зверталась особисто до Ради суддів України з метою захисту своїх професійних прав, за яким Рада суддів України встановила наявність тривалого тиску та намагання вчинити розправу за професійну діяльність, а також побачила в діях ГПУ ознаки посягання на незалежність органів судової влади, а тому звернула увагу Генерального прокурора на необхідність забезпечення всіма прокурорами поваги до незалежності суддів та дотримання принципу презумпції невинуватості при проведенні досудових розслідувань щодо них.

Суддя ОСОБА_6 на теперішній час є секретарем Ради суддів України та враховуючи судове рішення по справі 800/466/15, ОСОБА_4 вважає, що суддя зобов`язана діяти на захист професійних прав ОСОБА_7 , незважаючи на притягнення останньої до кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні №0000902 (виділеному з кримінального провадження №0000020).

Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що суддя ОСОБА_6 достатній час працювала в одному колективі з суддею ОСОБА_7 , а тому вона пов`язана з нею особистими стосунками. Як член Ради суддів України, як член колективу суддів Деснянського районного суду м. Києва суддя ОСОБА_6 особисто зацікавлена у виправданні судді ОСОБА_7 у пред`явленому обвинувачення за ст. 375 КК України.

Враховуючи наведені факти, ОСОБА_4 вважає очевидним, що суддя ОСОБА_6 не може зберігати неупередженість у справі 756/3022/16-к.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 вважає, що суддя ОСОБА_6 не може одночасно неупереджено розглядати кримінальну справу та одночасно явно бути особисто зацікавленою у вирішенні іншої кримінальної справи (а саме у виправданні судді ОСОБА_7 ), враховуючи, що обидві справи виділені з одного кримінального провадження №0000020. До того, ОСОБА_4 вважає, що за наведених обставин суддя ОСОБА_6 повинна була заявити собі самовідвід і відсутність такої заяви створює невпевненість, що суддя дійсно є безстороння та неупереджена, а тому дані обставини перешкоджають судді виносити об`єктивні рішення по справі 756/3022/16-к.

13 лютого 2020р. до канцелярії суду подано письмові пояснення судді ОСОБА_6 , в яких зазначено, що протягом 2016-2018 років, в рамках даного кримінального провадження, неодноразово сторона обвинувачення звертався з аналогічними заявами про відвід суддів м. Києва, в тому числі і до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_9 , у рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , оскільки у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014р. із якого виділене кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , допитано як свідків суддів Дніпровського районного суду м. Києва, а тому як у стороннього спостерігача виникають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_9 . Також у заяві прокурор зазначав, що двоє суддів Дніпровського районного суду м. Києва притягнуті до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014р. і вказані обставини також можуть свідчити, що не є безсторонньою.

Зазначену заяву про відвід ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 14.03.2019р. було задоволено (аналогічні обставини: суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 притягнута до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000020 та майже всіх суддів Деснянського районного суду м. Києва допитані в якості свідків у кримінальному провадженні №0000020).

Враховуючи те, що у обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників, як у сторонніх спостерігачів виникли сумніви у неупередженості, суддя ОСОБА_6 просить задовольнити дану заяву про відвід та розглядати заяву у її відсутності.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав заяву за викладеними в ній обставинами та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 також підтримав заяву про відвід за викладеними в ній обставинами та зазначив, що викладені в заяві підстави для відводу є аналогічними підставами, які заявлялись стороною обвинувачення при вирішенні заяви про відвід судді Оболонського районного суду м. Києва

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , посилаючись на те, що підстави для відводу є необґрунтованими, ґрунтуються на припущеннях, а суддя ОСОБА_6 може об`єктивно розглядати кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

Інші учасники розгляду кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись шляхом направлення рекомендованим повідомленням судової повістки.

З урахуванням вимог ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явились та, від яких станом на 14 лютого 2020р. жодних заяв з проханням відкладення судового засідання не надходило до суду.

Згідно ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020р., заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0002560 від 19.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 2 ст. 75 КПК України передбачено, що у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Частина 2 ст.80 КПК України, визначає, що за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до змісту ч.ч. 3,4,5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
В своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 , ОСОБА_4 посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
При цьому, слід зазначити, що заявник ОСОБА_4 разом зі своїм захисником та суддя ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях, наполягають суб`єктивному та об`єктивному аспекті оцінки безсторонності при розгляді заяви про відвід.

Крім того, п.2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р., передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Враховуючи сукупність таких обставин, як письмові пояснення судді ОСОБА_6 , в яких остання просить задовольнити відвід, у зв`язку з виникненням у обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників, як сторонніх спостерігачів, сумнівів у її неупередженості, при цьому, слід зауважити, що суддя ОСОБА_6 не скористалась своїм правом заявити самовідвід, а також викладені обставин в заяві ОСОБА_4 про відвід, суд вважає наявні підстави для відводу судді ОСОБА_6 , відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.
Керуючись ст.8, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, ст.ст.1-2, 7-29, 35, 75, 80-81, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002560 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 171, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.351, ч.1 ст. 365, ч.2 ст.28, ч.2 ст.365, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 384 КК України задовольнити.

Відвести суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0002560 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 171, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.351, ч.1 ст. 365, ч.2 ст.28, ч.2 ст.365, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 384 КК України.

Визначити суддю для розгляду кримінального провадження №0002560 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 171, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.351, ч.1 ст. 365, ч.2 ст.28, ч.2 ст.365, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 384 КК України, у відповідності до вимог, встановлених ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя