Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/657/20
Справа № 711/1843/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання біологічних зразків по кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000266 від 03.12.2012 р.,

в с т а н о в и в:
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на відібрання біологічних зразків по кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000266 від 03.12.2012, мотивуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2011 до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області із прокуратури Черкаського району надійшла заява ОСОБА_7 про те, що в листопаді 2010 року після пологів лікарі Черкаської ЦРЛ віддали їй мертву дитину та повідомили, що її дитина була мертвою ще до початку пологів, при цьому заявниця впевнена, що дитина жива, але її викрали і віддали на виховання в іншу родину.

Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 03.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_7 вказала на те, що мертвонароджена дитина не її, а насправді відбулась підміна дитини, тобто працівники пологового будинку Черкаської ЦРЛ віддали її живу дитину іншій особі.

Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 30.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 148 КК України.

Вказані кримінальні провадження було об`єднано в одне та присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000266.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №20-486 від 20.06.2011 ОСОБА_8 (чоловік ОСОБА_7 ) може бути біологічним батьком трупа новонародженої дитини, стегнова кістка якої була представлена на дослідження, з імовірністю 99,9970666%; ОСОБА_7 може бути біологічною матір`ю трупа новонародженої дитини, стегнова кістка якої була представлена на дослідження, з імовірністю 99,9997092%.

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20-1046 від 30.12.11 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть бути біологічними батьками особи, кістку якої було надано на дослідження. Ймовірність даної події складає 99,99%.

Однак, потерпіла ОСОБА_7 критично відноситься до висновків вказаних експертиз та наполягає на проведенні молекулярно генетичної експертизи з порівнянням її біологічних зразків та зразків ОСОБА_9 , 2010 р.н., а також порівнянням зразків ОСОБА_5 , 1975 р.н., з біологічним зразком мертвонародженої дитини.

В судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання і зазначили, що органом досудового розслідування неодноразово приймались рішення про закриття кримінального провадження, які скасовувались ухвалами слідчих суддів. У зв`язку з цим слідчим винесено постанову про проведення експертизи, на дослідження якої потрібно відібрати біологічні зразки крові ОСОБА_5 , яка відмовилась їх добровільно надати.

ОСОБА_5 та її захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що проведених експертиз достатньо для того, щоб встановити факт відсутності кримінальних правопорушень, а безпідставне проведення ще однієї експертизи і відібрання для її проведення біологічних зразків у ОСОБА_5 чи її дитини негативно відобразяться на них. Крім того, орган досудового розслідування фактично підозрює ОСОБА_5 у вчиненні злочинів і намагається примусово відібрати у неї біологічні зразки, що суперечить практиці ЄСПЛ, викладеній у рішенні по справі «Яллох проти Німеччини» (заява № 54810/00).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Частиною 2 ст. 245 КПК України визначено, що порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Дослідженням матеріалів кримінального провадження № 0000266 від 03.12.2012 року встановлено, що в ході досудового розслідування на виконання постанов слідчого було проведено дві молекулярно-генетичні експертизи (20.06.2011 року та 30.12.2011 року), згідно з результатами яких мертвонароджена дитина походить від ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_8 . Ці висновки є категоричними і нічим не спростовані.

Таким чином на момент розгляду даного клопотання, матеріали кримінального провадження містять дві офіційні молекулярно-генетичні експертизи, які не встановлюють факту підміни дитини ОСОБА_7 , а тому жодних підстав для відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_5 для проведення додаткової молекулярно-генетичної експертизи немає. Крім того, таке відібрання біологічних зразків буде принижувати честь та гідність ОСОБА_5 і порушувати загальновизначені в демократичному суспільстві інтереси на приватне життя.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 160-166, 245, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1