Справа № 206/817/20
Провадження № 1-кп/206/147/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000053 від 17.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.11.2001 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.2ст.289, ч.3ст.185,70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 23.01.2002 року Любарським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71КК України частково приєднано невідбуту частину за вироком від 14.11.2001 року;
-12.04.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 23.01.2002 року, до відбуття визначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 01.10.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;
-15.11.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, даним покаранням поглинуто покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2013 року, до відбуття визначено покарання у вигляді 4 місяці арешту. Звільнений 01.02.2014 з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26);
- 20.07.2016 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 08.11.2018 р знятий з обліку по відбуттю терміну;
- 17.03.2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , домовився надати останньому послуги з комплексної мийки його автомобіля марки «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_5 , на раніше оговорений з ОСОБА_3 час, тобто 16.01.2020 о 08.27 годин, пригнав свій автомобіль марки «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , бежевого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , до гаражу № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Лада» по вул. Рибальській, 1, в м. Дніпро, де залишив разом з ключем, ОСОБА_3 для проведення комплексної мийки.

Цього ж дня, приблизно о 09.49 годин, знаходячись на території гаражу № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Лада» по вул. Рибальській, 1, в м. Дніпро, визначивши як об`єкт свого злочинного посягання автомобіль «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , бежевого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, у цей же день та час, ОСОБА_3 перебуваючи у тому ж місці, достовірно знаючи, що власник автомобіля ОСОБА_5 покинув територію гаражного кооперативу, не маючи права керувати вказаним автомобілем, скориставшись наявністю ключів від замку запалювання, сів за кермо та шляхом запуску двигуна привів автомобіль «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , бежевого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , в дію, після чого керуючи зазначеним транспортним засобом, поїхав на ньому вулицями м. Дніпра, тим самим умисно, протиправно незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, всупереч волі його власника ОСОБА_5 .

Далі, 16.01.2020 у період часу з 09.49 годин по 10.07 годин, ОСОБА_3 пересуваючись на автомобілі «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , бежевого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , у невстановленому в ході досудового розслідування місці, потрапив на вищевказаному автомобілі в дорожньо-транспортну пригоду, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №19/104-10/2/40 від 12.02.2020, матеріальну шкоду на загальну суму 12529 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково, при цьому суду показав, що 16.01.2020 року йому зателефонував клієнт записатись на мийку сказав, що буде о пів на дев`яту. Коли прийшов до гаражу то взяв ключі від автівки, відчинив ворота та загнав автівку, через 40 хвилин прийшла донька, жінка попросила відвезти її, тому він взяв автомобіль потерпілого виїхав на вул. Іларіонівську до зупинки, та по дорозі попав у дорожньо-транспортну пригоду, після чого відвіз автівку назад та повідомив потерпілому про те, що трапилось. Вину визнає в частині пошкоджень наявних на автомобілі, угону не визнає.
Незважаючи на часткове невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_3 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що домовився помити автівку, залишив ключі сусіду та поїхав по справах, сказав, що забере автівку о 13:00 год., проте біля 11 години йому подзвонила жінка, сказала, що автомобіль розбили, коли приїхав з роботи чекали на іншого учасника ДТП та ніхто не приїхав. Пройшов у сторожку передивився по камерам і побачив, як обвинувачений виїхав з гаражного кооперативу на цілій автівці, а через 17 хвилин повернувся на розбитій. Ключі від автомобіля залишав виключно для того, щоб автомобіль загнали та вигнали до гаражу для повної мийки.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_8 вранці приїхав та передав ключі, сказав, що через 30 хвилин буде мийник, якому слід передати ключі. Автівку ОСОБА_9 залишив приблизно за 10 метрів від воріт мийки, через деякий час він (свідок) передав ключі ОСОБА_3 , а ввечері побачив поліцію.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що ОСОБА_3 мешкає у його гаражі безоплатно, йому не було відомо, що той надавав послуги з мийки автомобілів.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що у січні місяці бачив, як ОСОБА_3 їхав за кермом шкоди по вул. Іларіонівській у м. Дніпро.
Крім вищезазначених показів потерпілого, свідків, винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.01.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, бежевого кольору, д/н НОМЕР_2 , який знаходиться на території г/к Лада, за адресою: м. Дніпро, вул. Рибальська, 1, гараж № НОМЕР_3 . На момент огляду на автомобілі маються механічні пошкодження у вигляді вм`ятини переднього правого крила та пошкодження лакокрасочного покриття, подряпини на передній пасажирській двері по всій її довжині вертикально у кількості 3-х ліній. На задній правій двері маються подряпини та пошкодження лакокрасочного покриття. В ході огляду з водійських дверей виявлено два сліди папілярних візернуків (т. 1 а.п. 20-24);
- висновком експерта № 19/104-10/2/22 від 23.01.2020 року, відповідно до якого середньо-ринкова вартість колісного транспортного засобу марки "Skoda Octavia Tour", 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , бежевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 16.01.2020 року складає 185261,72 грн (т. 1 а.п. 30-33);
- висновком експерта № 19/104-7/3/103 від 27.01.2020 року, відповідно до якого два сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 18х23 мм та 19х33 мм, які відкопійовані на два відрізки прозорої липкої стрічки розмірами 19х49 мм, 19х48 мм, відповідно, вилучені 16.01.2020 року в ході проведення огляду місця події біля буд. № 1 по вул. Рибальській в м. Дніпро, автомобіля марки "Skoda Octavia Tour", 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , бежевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , залишені відповідно безіменним та середнім пальцями лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.п. 38-45);
- висновком експерта № 19/104-10/2/40 від 12.02.2020 року, відповідно до якого сума матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобіля марки "Skoda Octavia Tour", 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , бежевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , станом на момент проведення дослідження, складає 12529 грн (т. 1 а.п. 51-66);
- протоколом огляду відеозаписів від 11.02.2020 року та переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з камер відеоспостереження гаражного кооперативу «Лада» за 17.01.2020 року, на першому файлі зафіксовано як автомобіль сірого кольору д/н НОМЕР_2 , за кермом якого сидить чоловік, який проїжджає та повертає наліво, після чого зникає з ракурсу запису, при цьому візуального автомобіль пошкоджень не має, на другому файлі не виявлено з д/н НОМЕР_2 , на третьому записі на моменті запису 23.01 сек. в правій частині ракурсу зображання, з`являється автомобіль сірого кольору д/н НОМЕР_2 , який здає задом ліворуч, після цього повертає праворуч та зникає з ракурсу запису. При цьому за кермом автомобіля перебуває чоловік, на передньому правому кріслі наявний пасажир, візуально автомобіль пошкоджень не має. На четвертому записі в центральній частині ракурсу камери наявний проїзд між гаражами, на моменті запису 07.22 сек. в лівій нижній частині ракурсу зображення, з`являється автомобіль сірого кольору д/н НОМЕР_2 , який їде та повертає праворуч, при цьому на автомобілі на правому передньому крилі та правій передній двері наявні ушкодження у вигляді ум`ятини та подряпин, після цього автомобіль зникає з ракурсу запису (т. 1 а.п. 84-85, 87);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2020 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 на місце показав та розказав про обставини скоєння злочину, маршрут його руху, також обставини дорожньо-транспортної пригоди за його участі (т. 1 а.п. 125-128).
Аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Що стосується твердження ОСОБА_3 про відсутність в його діях умислу на заволодіння транспортним засобом, то вони, на думку суду, є неспроможними, оскільки обвинувачений усвідомлював, що автомобіль належить іншій особі, проте протиправно поза волею власника почав від`їжджати від місця, де повинен був помити автівку, що не оспорюється сторонами. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування. Суб`єктивна сторона цього злочину виражається в прямому умислі. Крім того, незаконне заволодіння може вчинюватись з будь-якою метою або мотивом. Таким чином, підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого судом не встановлено.
Доводи сторони захисту стосовно тверджень, що обвинувачений не бажав незаконно заволодіти транспортним засобом, а лише намагався просушити автомобіль після мийки, суд вважає необґрунтованими та не логічними, оскільки сам обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що потерпілий не надав йому дозволу користуватись автомобілем, а він поїхав по своїм справам розраховуючи, що це не є злочином.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України.

Згідно п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2003 року (з наступними змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення,
вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за
який вона засуджується до покарання, що належить відбувати
реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов
кожний вирок виконується самостійно.
Отже, враховуючи, те що за даним вироком ОСОБА_3 визначено покарання, що належить відбувати реально, та вказаний злочин, він вчинив до постановлення вироку Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 17.03.2020 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, вироки суду слід виконувати самостійно.

Враховуючи обраний судом ОСОБА_3 вид покарання, з огляду на дані його особистості, суд вважає за необхідне залишити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання від вартою, до набрання вироком законної сили.

У порядку ст.ст. 61,128 КПК України потерпілий ОСОБА_5 , заявив цивільний позов про відшкодування шкоди. Просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 12529 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.

Прокурор позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 позов підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав повністю.

У відповідності до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Заявлено потерпілим у цивільному позові майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого у розмірі, доведеному належними і допустимими доказами, яких він зазнав, у зв`язку з пошкодженням автомобіля.

Суд вважає, що розмір майнової шкоди, заявленої до стягнення з обвинуваченого, доведена в повному обсязі письмовими доказами, а саме висновком експерта № 19/104-10/2/40 від 12.02.2020 року, відповідно до якого сума матеріального збитку складає 12529 грн, що не оспорюється сторонами.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно заявлених потерпілим вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим ОСОБА_5 , душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у житті, який зазнав вимушеного порушення життєвого ритму, що, із врахуванням принципу диспозитивності відповідно до ст.13 ЦПК України та заявлених вимог, суд виходячи з принципів розумності та справедливості, співмірності, з урахування матеріального стану обвинуваченого, вважає що з ОСОБА_3 , слід стягнути 5000 гривень моральної шкоди. В задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Строк відбуття покарання рахувати з 17.02.2020 року.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 12529 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати: за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 19/104-10/2/22 від 23.01.2020 року в розмірі 628,04 грн.; за проведення судово-трасологічної експертизи № 19/10-7/3/103 від 27.01.2020 року в розмірі 1256,08 грн.; за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 19/104-10/2/40 від 12.02.2020 року у розмірі 3768,24 грн.
Речові докази: автомобіль марки «SKODA» моделі «OCTAVIA TOUR», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , бежевого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю власнику.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1