Справа № 531/679/19
Провадження №1-кп/550/8/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року смт Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2019р. за №0000073 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24.01.2019 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці; на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

УСТАНОВИВ:
10.02.2019р. близько 20 години ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, з метою крадіжки чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення фіртки зайшов на територію господарства та потім підійшов до приміщення бані, що прибудована до житлового будинку, де шляхом розбиття віконного скла проник всередину, де почав скоювати крадіжку наявних силових кабелів та відрізати їх від зварювального апарату, але в той час до приміщення бані підійшов присутній в будинку цивільний чоловік доньки потерпілого ОСОБА_10 , який почав зазирати крізь вікно всередину та побачивши сторонню людину, почав йому робити зауваження з приводу його протиправних дій, які спрямовані та таємне викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_10 на певний час відійшов до будинку для того, щоб взяти мобільний телефон та зателефонувати до поліції, а, в свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт того, що його протиправні дії помічені сторонньою особою та є відкритими, продовжив свій злочинний умисел, спрямований на викрадення майна та викрав дві бухти зварювального кабелю з мідною основою загальною вагою 4,010 кг вартістю 140 грн за 1 кг на загальну суму 561,40 грн, які виніс за територію господарства потерпілого.
Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме кабелі обпалив та мідну основу здав в якості металобрухту, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю та беззаперечно та дав показання, в яких зазначив, що у лютому 2019 року, точної дати він не пам`ятає, ввечері, він з метою крадіжки, прийшов до господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення фіртки зайшов на територію господарства та потім підійшов до приміщення бані, що прибудована до житлового будинку, розбив палкою віконне скло, проник всередину та почав відрізати наявні силові кабелі від зварювального апарату. Обвинувачений вказав, що в цей час до приміщення бані підійшов чоловік, хто саме обвинувачений не бачив, бо було темно, та почав зазирати крізь вікно всередину і побачив там обвинуваченого. Обвинувачений вказав, що чоловік запитав хто всередині, на що обвинувачений відповідав: «Я». Після чого, чоловік пішов до будинку, а ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт того, що його дії вже помічені сторонньою особою, яка зараз викличе поліцію, забрав дві бухти зварювального кабелю загальною вагою близько 4 кг, які поклав в рюкзак, та втік. Обвинувачений зазначив, що кабелі він обпалив, а мідну основу здав на металобрухт.
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення злочину, суд вважає ці показання достовірними.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження був належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просив дане провадження розглянути у його відсутності, міру покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів кримінального провадження в частині прийнятих процесуальних рішень, процесуальних витрат та речових доказів, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а так само обставин, які б виключали злочинність його діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
У відповідності до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_6 , передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що: згідно довідки-характеристики виконкому Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області №25 від 19.02.2019 року ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується посередньо; згідно довідки Карлівської ЦРЛ Полтавської області № 169 від 18.02.2019р. ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді Карлівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 03.01.2020 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який неодружений, не має дітей, його молодий вік, стан здоров`я та матеріальний стан, його поведінку до вчинення злочину, характеристику та минуле, а саме, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливого насильницького злочину, наявність пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений публічно вибачився перед потерпілим шляхом розміщення оголошення у газеті «Життя і слово» та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що злочин вчинено під час іспитового строку суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Щодо посилань сторони захисту на застосування при призначенні покарання ст. 69 КК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як на підставу для застосування ст. 69 КК України сторона захисту посилалась на те, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, здійснив офіційну публікацію вибачення, а також те, що до злочину обвинуваченого спонукало його важке матеріальне становище і що грошові кошти від продажу витратив на харчування. Крім того, захист посилався на відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого.
Однак, суд вважає неспроможними аргументи сторони захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст. 69 КК України. Як випливає зі змісту цієї норми матеріального права, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак у даному кримінальному провадженні стороною захисту не наведено і судом не встановлено таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Посилання захисту на публічне вибачення, здійснене у газеті «Життя і слово» 20.01.2020р., тобто майже через рік після вчинення злочину та під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд розцінює як складову щирого каяття обвинуваченого. Інші обставини, на які посилається сторона захисту, як то відсутність цивільного позову, важкий матеріальний стан обвинуваченого та його молодий вік - не є пом`якшуючими обставинами та враховані під час призначення судом виду та міри покарання.
Крім того, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує, що ОСОБА_6 був раніше засуджений 24.01.2019 року вироком Сахновщинського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки, а інкримінований йому злочин за ч. 3 ст. 186 КК України скоїв у період звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому, суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 01.11.2019р. ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.12.2019р. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 24.12.2019р. було продовжено дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 21.02.2020р.
Враховуючи, що суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та необхідність призначення до відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, з огляду на те, що ОСОБА_6 раніше судимий за корисливий злочин, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за попереднім вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.01.2019р., остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 01.11.2019р.

Стягнути з ОСОБА_6 та на користь держави 1430 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:
- алюмінієву каструлю ємкістю 3 л зі слідами РБК, яку поміщено до спеціального сейф-пакету НП №0006809, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 , як йому належну;
- мідні дроти вагою 4,010 кг, які добровільно видала ОСОБА_11 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 , як йому належні;
- недопалок сигарети без фільтра, поміщений до спеціального пакету НП за №0413087, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області знищити;
- рюкзак чорного кольору за надписом «Adidas», в якому знаходилась банка з варенням ємкістю 0,5 л, що поміщені до спеціального пакету НП за №0006810, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути ОСОБА_6 як йому належні.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1