справа №176/2528/19
провадження №1-кп/176/102/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового процесу: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року за № 0000769, які надійшли з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, до затримання мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуває в ДУ "Криворізька установа виконання покарань№3", за яким обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання щодо подовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачення не містить доказів вини його підзахисного, є припущеним, не доведено, що ОСОБА_4 може в подальшому вчиняти інші злочини. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника. Крім того пояснив, що має постійне місце реєстрації, родини немає, офіційно ніколи не працював, трудової книжки та паспорту теж немає, раніше судимий за шахрайство та розбій.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідив та оговоривши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати, оскільки як підтверджується є особою раніше неодноразово судимою за аналогічні злочини проти власності про що обвинувачений підтвердив в судовому засіданні, не має постійного доходу, не має постійного місця проживання, а також обвинувачується у цій справі у вчиненні кількох злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, може намагатися переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином доводиться тим, що не має достатнього джерела доходу, не працює, трудової книжки ніколи взагалі немав, немає міцних соціальних зв`язків, оскільки немає родини.
Доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що останній має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання спростовуються долученим до матеріалів кримінального провадження, повідомленням виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.10.2019 року, де зазначено та наголошено, що громадянин ОСОБА_4 01.02.2007 року був знятий з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований чи подовжений у тому числі щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягає захисник та обвинувачений.
Крім того, оцінюючи всі обставини в сукупності, суд також приймає до уваги та враховує практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке тягне за собою покарання за злочин, за який передбачено покарання понад три роки позбавлення волі, наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останніми від явки до суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 та ст. 182 КПК України, виходячи з характеру правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , його особи, матеріального стану суд не убачає підстав встановлювати останньому розмір застави як альтернативний запобіжний захід для її внесення.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мар`ївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Криворізька установа виконання покарань №3, по 11 березня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику Державної установи Криворізької установа виконання покарань №3, начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Суддя ОСОБА_1