Справа № 201/3477/20
Провадження № 1-кс/201/1375/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року місто Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 15 травня 2018 року йому прокурором ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001155 від 18 вересня 2017 року. 22 червня 2018 року матеріали відносно нього було виділено з кримінального провадження № 0001155 у окреме кримінальне провадження № 0000809 та в цей же день повідомлено про закінчення досудового розслідування. 16 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000809, який був складений та затверджений прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 19 грудня 2019 року обвинувальний акт було повернути прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України. 14 лютого 2020 року він звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000809 прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 з клопотанням про закриття кримінального провадження, однак дане клопотання розглянути не було. Указані обставини викликають сумнів у заявника у неупередженості прокурора, що є достатніми підставами для відводу останнього.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, вважає за можливе застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути заяву про відвід прокурора без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши заяву про відвід прокурора, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 81 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Порядок відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні визначений у ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. З цих же підстав прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Тобто, вирішуючи питання про відвід прокурора у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність у двох аспектах - як внутрішній стан особи, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії особи сприймаються стороннім спостерігачем.

Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Згідно із ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Обставини, на які посилаються заявники не є доказами упередженості чи певної зацікавленості прокурора у результатах кримінального провадження. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості прокурора не встановлено.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, а доводи викладені в заяві заявника належного обґрунтування не знайшли, слід дійти висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 80 81, 83, 110, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1