Номер провадження: 11-сс/813/345/20
Номер справи місцевого суду: 522/2095/20 1-кс/522/2610/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 08.02.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №000528, внесеному до ЄРДР 06.02.2020 року

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 08.02.2020 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №000528, внесеному до ЄРДР 06.02.2020 року і було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Строк дії ухвали визначено до 06.04.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм КПК України.

Зокрема, прокурор вказує на наявність ризиків, на той факт, що інкримінований злочин був вчинений із застосуванням насильства.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 08.02.2020 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор і представник потерпілого підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.
Захисник і підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України ніким не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвали в цій частині і констатує, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи оскарженої ухвали відносно того, що клопотання слідчого не містить обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зокрема, на думку апеляційного суду слідчий суддя обґрунтовано прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має на утриманні дитину 2018 року народження, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_12 , що свідчить про існування стійких соціальних зав`язків, позитивно характеризується за місцем проживання.
Що стосується доводів прокурора, щодо тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, апеляційний суд звертає увагу на те, що у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
На думку апеляційного суду, тяжкість інкримінованого злочину та тяжкість покарання не можуть бути підставою для застосування стосовно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, апеляційному суду не було надано відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, незаконно впливав на свідків чи потерпілого чи будь-яким чином порушував покладені на нього оскарженою ухвалою обов`язки.
Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що у судове засідання підозрюваний з`явився за першим викликом.
Зазначені обставини свідчать про те, що застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в достатній мірі може забезпечувати належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 08.02.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №000528, внесеному до ЄРДР 06.02.2020 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4