ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2268/20 Номер провадження 11-сс/814/269/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого в 2019 році вироком Дворічанського районного суду Харківської області за ст.332 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2020 року задоволено частково клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Встановлено строк дії ухвали 60 днів, а саме з 13 березня 2020 року 17 год 5 хв. до 17 години 56 хвилини 11 травня 2020 року. Визначено розмір застави ОСОБА_7 , у сумі 105 100 грн. із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що додані до клопотання докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказується у клопотанні, що у своїй сукупності з даними про особу підозрюваного та тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, свідчить про те, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатньо ефективним для запобігання вказаним вище ризикам. Разом із тим, слідчий суддя, врахувавши вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та те, що він не є організатором даного злочину, прийшов до висновку про можливість визначення заставив в розмірі 105 100 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником адвокатом ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 та ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої застосувати до гр. ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт за місцем мешкання у період часу з 23 год. до 06 год. В разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, є незаконним та необґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчий суддя не зазначила якими саме доказами підтверджується обґрунтованість підозри. Прокурором та слідчим зазначені абстрактні ризики, оскільки не зазначили який саме злочин підозрюваний може вчинити при обранні йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Відзначив, що належним чином не досліджено обставини справи та докази, які б свідчили про вчинення стороною обвинувачення та органом досудового розслідування можливості присутності провокації з боку співробітників правоохоронних органів. Розмір застави для ОСОБА_7 та його родини є непомірно великим та таким, що є неможливим для сплати, оскільки в нього важке матеріальне становище, офіційно не працевлаштований та відсутнє постійне джерело доходу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001258 від 10 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що о 17 год. 56 хв. 13 березня 2020 року, біля с. Тополі, Дворічанського району Харківської області в 2 800 метрах від Державного кордону України з Російською Федерацією, в ході проведення контролю за вчиненням злочину були затримані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , намагалися організувати незаконне переправлення з території України на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за що останні передали в якості оплати ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 4 500 доларів США.

13 березня 2020 року о 17 год. 56 хв. в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 332КК України.

14 березня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності, доказами, а саме: протоколом затримання, особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 та вилучено грошові кошти в розмірі 1800 доларів США, серійні номери яких збігаються із зазначеними в протоколі огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 13 березня 2020 року; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 13 березня 2020 року; показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які розповіли обставини організації ОСОБА_11 незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також іншими доказами, здобутими під час здійснення досудового розслідування.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків та обставин передбачених ст. 177, 178 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України та обставини передбачені ст. 178 КПК України. ОСОБА_7 усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення в якому він підозрюється та покарання передбачене Кримінальним кодексом України за його скоєння у вигляді позбавлення волі строком до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, є обізнаним про способи та шляхи незаконного перетину державного кордону України, має стійкі зв`язки з іноземними громадянами, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його причетності до скоєння злочину. ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення покарання.
Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшов до вірного висновку, обравши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише він зможе, на даному етапі, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано визначив розмір застави, який на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є занадто непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів враховує те, що адвокат ОСОБА_8 не надав належні докази у підтвердження матеріального стану підозрюваного, у тому числі про наявність чи відсутність у підозрюваного будь-яких коштів для внесення застави, не вказував на осіб, які у випадку встановлення застави можуть її внести замість підозрюваного.

Доводи апелянта, що судом не в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини є недостатніми для застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, рішення суду першої інстанції є належним чином вмотивованим, та дані обставини повністю узгоджуються з матеріалами справи, та поясненнями сторін.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_16 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2020 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4