В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої сторони ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальне провадження №0000404 від 28.12.2019 з обвинувальним актом та угодою про примирення відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тростянець Сумської області, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.12.2019 в період часу з близько з 12 до 13 години, ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісового масиву, що знаходиться у лісовому масиві з правого боку автодороги Тростянець-Мащанка, на ділянці місцевості у кварталі № 26 виділ 1 Тростянецького лісництва ДП «Тростянецький лісгосп», який відноситься до складу Гетьманського національного природного парку, що у відповідності зі ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», відноситься до природно-заповідного фонду України, а також внесений до «Державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду України», як територія природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, де діючи всупереч вимогам ст.54 Лісового кодексу України, п. п. 2, З Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», без ордера та лісорубного квитка, в межах своїх незначних фізичних і матеріальних можливостей, з метою заготівлі новорічних ялинок та подальшого їх продажу, використовуючи ручну пилку (ножівку), заздалегідь підготовлену для скоєння кримінального правопорушення, вчинив самовільну рубку шести сироростучих дерев породи «Ялина», з яких чотири дерева діаметром біля шийки кореня (пня) - 3 см, одне дерево діаметром біля шийки кореня (пня) - 4 см, та одне дерево діаметром біля шийки кореня (пня) - 2см, висотою від 1 метра 35 см до 2 метрів 40 см.

Внаслідок незаконної порубки шести сироростучих дерев породи «Ялина» на території природно-заповідного фонду, ОСОБА_4 заподіяв шкоди навколишньому природному середовищу, в тому числі шляхом спричинення матеріальної шкоди державі в особі користувача цієї ділянки лісу - ДП «Тростянецьке лісове господарство», сума якої відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної лісу, складеному згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24 липня 2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» становить 1476 гривні 00 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.246 КК України, тобто незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду.
На стадії підготовчого судового засідання між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 та представником потерпілої сторони ДП «Тростянецьке лісове господарство» ОСОБА_7 досягнуто та підписано угоду від 20.01.2020 про примирення, за змістом якої сторони погодились щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.246 КК України, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.
Відповідно до положень вказаної угоди потерпіла особа цивільного позову не заявляє.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та представник потерпілої сторони підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення, наслідки укладення та невиконання угоди йому зрозумілі, угода укладена добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз або обіцянок.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та представника потерпілої сторони щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду.
Судом з`ясовано, що обвинувачений, його захисник розуміють права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що представник потерпілої сторони розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №14 від 13.01.2020 на час вчинення злочину ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за психіатричним станом здоров`я ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Також суд приймає до уваги пом`якшуючі покарання обставин, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з урахуванням сукупності пом`якшуючих провину обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - з урахуванням особи винного, який у скоєному щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину та збитки відшкодував, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 3 статті 246 КК України за інкримінований злочин (ст.69 КК України), призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як то узгоджено сторонами, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 20 січня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 28 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404, укладену між представником потерпілої сторони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 02.01.2020 та речові докази після набрання вироком законної сили: залізну ручну пилу, шість ялинок, шість зрізів зі стовбурів ялинок та шість зрізів з пеньків знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим, потерпілою особою, прокурором, захисником вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в ч.3 ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1