Справа № 644/ 2677 /20
н/п 1-в/644/ 239 /20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, засудженого 05.03.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання рахується з часу фактичного затримання 04.10.2019 року,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року. В даному клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що в нього є мати похилого віку ОСОБА_5 , 1946 року народження, якій виповнилося більше 70 років.

Засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити. Справу просив розглядати без його участі. В своїй заяві від 01.07.2020 року ОСОБА_4 зазначив, що його мати ОСОБА_5 , 1946 року народження проживає разом з його сестрою ОСОБА_6 , 1977 року народження. Місце їхнього проживання йому не відомо. Документів, які б підтверджували його родинні відносини з матір`ю в нього не має.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував з тих підстав, що обставини на які посилається засуджений не знайшли свого підтвердження. Зокрема, матеріали особової справи не містять доказів на які посилається засуджений щодо наявності в нього одного з батьків, які досягли 70 річного віку на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року № 1810-VIII, та відсутності документів, які б підтверджували родинні відносини засудженого ОСОБА_4 з матір`ю. Крім того, в своїй заяві засуджений зазначив, що його мати проживає разом з його рідною сестрою ОСОБА_6 . Місце їхнього фактичного проживання йому не відомо, а тому підстави для застосування п. «Є» ст. 1 вказаного Закону відсутні.

Суд вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)», яке призначене вироком Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання, тобто з 04.10.2019 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.07.2018 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином, вирок Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 року набрав законної сили 12.07.2018 року.

Відповідно до п. «Є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які на день набрання чинності цим Законом, мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що в своїх заявах щодо своїх рідних ОСОБА_4 зазначає, що він сирота. Відомості про наявність у нього батьків, братів чи сестер засудженим не зазначені.
Обставина на яку посилається засуджений в обґрунтування клопотання не знайшла свого підтвердження. Зокрема матеріали особової справи не містять доказів на які посилається засуджений щодо наявності в нього одного з батьків, які досягли 70 річного віку на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року № 1810-VIII. Також в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини засудженого ОСОБА_4 з ОСОБА_5 .

Крім того, в своїй заяві засуджений зазначив, що ОСОБА_5 проживає разом з його рідною сестрою.Місце їхнього проживання йому не відомо.

Інших підстав для застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, судом не встановлено
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ч. 6 ст. 9, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» для долучення до матеріалів особової справи засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1