Провадження № 11-кп/4808/317/20
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 червня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції.
1.1.Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 червня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою відповідно до ухвали суду від 26.12.2019 до 31.07.2020.

1.2. Ухвала суду мотивована наступним.

Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу на більш м`який на даний час не встановлено і застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави, відповідно до ухвали суду від 26.12.2019, слід продовжити, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

2. Доводи апеляційної скарги:
- життя і здоров`я обвинуваченого піддається величезному ризику зараження смертельним вірусом COVID-19;

- обвинувачений є хронічно хворим, а камери, які не провітрюються, дощенту забиті ув`язненими, дезінфекція камер не проводиться;

- в медчастині немає жодного апарату ШВЛ, медперсонал не має засобів індивідуального захисту.

Просить вжити заходів для перешкоджання можливому розповсюдженню COVID-19 в УВП-12, забезпечити безпеку життя і здоров`я обвинуваченого в умовах пандемії, змінивши запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

3.2. Прокурор вважав рішення суду законним. Не зменшились та залишаються актуальними ризики, розгляд справи не завершено. Обвинуваченому визначено заставу, а в зв`язку з відсутністю підстав для зміни на інший більш м`який запобіжний захід, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.
4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду.

13.06.2019 Конституційний суд України визнав неконституційними положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

4.3. Щодо доводів апеляційної скарги.

Основним аргументом зміни застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу ОСОБА_8 вважає ризики для його життя і здоров`я, зумовлені хронічними хворобами останнього, неналежними умовами утримання в камері та вірусом COVID-19.

У матеріалах провадження відсутні дані, з яких можна зробити висновок про неможливість утримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Відсутні такі дані і щодо неналежних умов утримання.

Ризики зараження в умовах позбавлення волі такі самі, як і поза установами утримання ув`язнених, дані про поширення вірусів в УВП 12 відсутні.

Тому доводи апеляційної скарги з цих міркувань задоволені бути не можуть.

Обґрунтованість обвинувачення апеляційний суд не оцінює, на цій стадії таке питання належить до виключної компетенції суду першої інстанції.

Злочин тяжкий, за нього санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено максимальний строк ув`язнення до шести років позбавлення волі.

Апеляційний суд, дослідивши дані матеріалів контрольного провадження, погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ймовірність такого покарання може сприяти виникненню намірів переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений неодноразово судимий, є жителем іншої області, неодружений та непрацюючий, не має постійного джерела доходу.

Те, що він житель іншої області вказує на неефективність домашнього арешту, це об`єктивна умова, яка може сприяти невиконанню обов`язків по явці в суд.

Попередні судимості, відсутність джерела доходу, сім`ї є обставинами, які можуть сприяти виникненню намірів продовжувати злочинну діяльність.

Ці ризики є визначальними, оскільки можуть унеможливити досягнення завдань правосуддя впродовж розумного строку.

Тому висновок суду, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 відповідає обставинам провадження.

Апеляційний суд вважає, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 під час здійснення цього кримінального провадження ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду і прийняття остаточного судового рішення, а розмір застави є обґрунтованим і співмірним.

5. Висновки
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні, оскільки продовження строку тримання під вартою проведено з легітимною метою, відповідно до процедури, встановленої законом і є необхідним за конкретних обставин даного провадження.

Апеляційний суд вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 червня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5