ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1475/20 Справа № 176/413/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великомихайливка Покровського району Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року подання державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26), узгоджене заступником голови спостережної комісії виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, задоволено, засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджений характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, з 01 березня 2018 року по 01 липня 2019 року був працевлаштований, виконує роботи з благоустрою, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу Підготовка до звільнення та Освіта, провину визнає, розкаюється, а тому є підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що заохочення ОСОБА_7 надані за підсумками роботи та ставлення до робіт з благоустрою установи, проте благоустрій установи це не право засудженого, а його обов`язок, у зв`язку з чим прокурор вважає, що заохочення надано формально, за виконання обов`яків, покладених на засудженого законодавством. Звертає увагу, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26), узгоджене заступником голови спостережної комісії виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Початок строку відбування покарання 22 грудня 2017 року, кінець строку 22 січня 2021 року.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_7 , за час відбування покарання у ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26) засуджений характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, залучається до виконання робіт з благоустрою колонії установи та прилеглої території, з 01 березня 2018 року по 01 липня 2019 року був працевлаштований на виробництві установи, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу Підготовка до звільнення та Освіта, до праці відноситься добре та відповідально, виконавчих листів не має, провину у скоєному визнає, щиро кається.
Крім того, відповідно до довідки виконкому Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 після повернення з місць позбавлення волі буде забезпечений житлом у будинку батька ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений був працевлаштований в установі лише з 01 березня 2018 року по 01 липня 2019 року, не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчиненого злочину та подання ним негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що ОСОБА_7 засуджено за тяжкий злочин, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.

Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4