УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року

м. Київ
справа № 712/14671/18
провадження № 51 - 1985 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2020 року щодо нього,
встановив:
За вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 50 000 грн, витрати на правову допомогу 21 038,95 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз 5720 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Черкаський апеляційний суд ухвалою від 20 січня 2020 року вирок місцевого суду змінив в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.
Збільшено розмір моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 з 50 000 грн до 200 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 5700 грн в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами про порушення, допущені, на його думку, судом апеляційної інстанції, не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення.
При цьому, у поданій скарзі ОСОБА_4 не наведено обґрунтування щодо незаконності ухвали (в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди) на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням положень статей 127-129, 370, 412 цього Кодексу, статті 23 Цивільного кодексу України у їх взаємозв`язку.

При повторному зверненні ОСОБА_4 необхідно також врахувати вимоги ч. 6 ст. 427 КПК, надавши відповідну кількість копій касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Також відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3