БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/2679/19
Провадження № 1-кп/361/234/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004942 від 09.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.09.2005 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на З (три) роки позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, 07.04.2006 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
20.06.2007 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, 20.01.11 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, 08.04.2014 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, 21.07.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 190 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки звільненого з місць позбавлення волі 03.01.2018

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2018 року близько 04 години ЗО хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 127, а саме у відсіку №1, відділу розподілу товару ТОВ «РУШ», де у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: однієї пари устілок, які належать ТОВ «РУШ»
Того ж дня, приблизно о 04 годин 33 хвилин, ОСОБА_4 , Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав устілки ОСОБА_5 для активної роботи чоловічі. Помістив їх під куртку в яку я був одягнений, з метою приховати злочин ОСОБА_4 попрямував до чоловічої роздягальні, де помістив їх до власного взуття у яке він був озутий та покинув територію складу ТОВ «РУШ». Таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що 30 листопада 2018 року близько 04 години ЗО хвилин, він перебуваючи на робочому місці, а саме на складах відділу розподілу товару ТОВ «РУШ», розташованого в м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 127, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав устілки Шоль Activ, які помістив під куртку в яку був одягнений, зайшов до чоловічої роздягальні, де помістив їх до власного взуття у яке він був озутий та покинув територію складу. У вчиненому він щиро розкаюється, він добровільно відшкодував завдану шкоду.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнав і факт та обставини крадіжки не оспорює.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність , а його дії суд кваліфікує за. 2 ст. 185 КК України .

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч.2 КК України, дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 66 КК України , визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вище наведене, дані про особу обвинуваченого що він, посередньо характеризується по місцю проживання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання. Тому, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст.185 ч.2 КК України, в виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, встановивши йому строк випробовування в один рік. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1