Справа № 346/549/16-к
Провадження № 1-кп/346/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

колегія в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_11 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України та клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 ,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема ухвалою суду від 19 листопада 2019 р. на строк 60 днів по 16 січня 2020 року.
В судовому засіданні прокурор заявив та підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, котрі не зменшились та залишаються актуальними, що злочини у вчиненні яких підозрюються обвинувачені відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що розгляд справи не завершено, відсутністю підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м"який запобіжний захід, що обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покараня, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки органом досудового розслідування здобуті дані про вчинення обвинуваченими декількох кримінальних правопорушень, можуть незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, оскільки їм відомі анкетні дані та місце проживання останніх, покази яких покладено в основу обвинувачення. Заперечив щодо задоволення клопотання про зміну на інший більш м який запобіжний захід.
Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора, заперечили щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_14 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, підтримали заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, що має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризуєтьс за місцем проживання та попереднім місцем роботи, погіршення стану здоров я обвинуваченого ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_15 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що згадане клопотання є безпідставним та таким, що грунтується на припущеннях, що у обвинуваченого ОСОБА_13 є міцні соціальні зв язки - постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей. Підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 .
Вивчивши вищезгадані клопотання, надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Застосований запобіжний захід відносно обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.
Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в подальшому належить утримувати їх під вартою, ризики передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченим як тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, а саме домашній арешт, не зможе забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369-372 КПК України, - УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовільнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 11 березня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 11 березня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2 ,

ОСОБА_16