Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/146/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, без утриманців, без місця реєстраційного обліку, такого, який тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-08.06.2018 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 та ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільнений від відбування покарання строком на один рік;
-13.11.2018 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнений від відбування покарання строком на два роки

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 17 години 00 хвилин 01 квітня 2020 року до 30 травня 2020 року 17 години 00 хвилин; визначено розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_7 , 01 квітня 2020 року о 16 годині 45 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_2 , відкрито, повторно заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_10 . Докторової про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_8 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України; останній, як і потерпілий зазначали, що потерпілий сам надав підозрюваному мобільний телефон; докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - відсутні.

ОСОБА_7 готовий співпрацювати з досудовим розслідуванням, нести покарання.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, мешкає з братом.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 , в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану захистом апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

Підозра ОСОБА_7 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, такими як: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 квітня 2020 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.04.2020 року, протокол проявлення речей для впізнання від 01.04.2020 року, протокол допиту свідків ОСОБА_9 від 01.04.2020 року, ОСОБА_12 від 01.04.2020 року, ОСОБА_13 від 01.04.2020 року, ОСОБА_14 від 01.04.2020 року, ОСОБА_15 від 01.04.2020 року, ОСОБА_16 від 01.04.2020 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 01.04.2020 року, протокол огляду місця події від 01.04.2020 року.
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, корисливих, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 безробітний, неодружений, без утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний є неодноразово судимою особою, в тому числі й за вчинення умисних проти власності, судимості не зняті, не погашені.

Підозрюваний, за наявності незнятих й непогашених судимостей, крім того під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, і вказане свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, схильність до протиправної, асоціальної поведінки, схильність до бажання збагачення за рахунок чужого майна, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпечності.
Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, вчинити нове (аналогічне) кримінальне правопорушення.
Наявний ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілого, свідків, яких підозрюваний добре знає, йому відомо місце проживання потерпілого та деяких свідків.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Відносно посилань сторони захисту на відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - вказана обставина на даній стадії кримінального провадження не оцінюється судом апеляційної інстанції, оскільки має піддаватися оцінці під час розгляду справи судом по суті; на даній стадії лише оцінюється чи наявні докази, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявність підстав для застосування запобіжного заходу, доцільність застосування того чи іншого запобіжного заходу, в залежності від наявності ризиків.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2020 року якою стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 17 години 00 хвилин 01 квітня 2020 року до 30 травня 2020 року 17 години 00 хвилин й визначено розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4