Справа № 171/553/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2020 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 р. за № 0000137 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючої повну загальну середню освіту, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 18.10.2011 вироком Ленінського районного суду м. Севастополя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

- 06.11.2013 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання згідно вироку Ленінського районного суду м. Севастополя від 18.10.2011 та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 17.09.2015 звільнена умовно-достроково 25.09.2015 з Дніпродзержинської виправної колонії № 34 на не відбутий строк 1 місяць 18 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24.03.2020 р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Згідно з угодою про примирення від 23.03.2020 р. сторони дійшли згоди про те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Між сторонами досягнуто згоду на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, та відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про примирення та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 20 січня 2020 року, приблизно о 12:00 годині, перебувала у торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому фізична особа - підприємець ОСОБА_4 здійснює роздрібну торгівлю одягом, де у неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме десяти жіночих кофт.

ОСОБА_5 20 січня 2020 року, приблизно о 12:10 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання повторно, таємно, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з вішалки викрала чотири жіночі кофти марки «Sara», вартістю 370 гривень за одну одиницю, загальною вартістю 1480 гривень, три жіночі кофти марки «Natunatila», вартістю 330 гривень за одну одиницю, загальною вартістю 990 гривень, три жіночі кофти марки «Rimoda» вартістю 350 гривень за одну одиницю, загальною вартістю 1050 гривень, які належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла обернувши викрадене на свою користь, чим завдала потерпілій фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3520 гривень.

Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнала повністю, щиро розкаюється в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання нею своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілою та обвинуваченою з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, в тому числі в частині узгодженого покарання, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Матеріальна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі під час досудового розслідування.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 23 березня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угодою про примирення покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підстав ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, та відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: жіночу кофту блакитного кольору, дві жіночі кофти коричневого та рожевого кольору залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1