Справа № 953/777/20
н/п 1-кс/953/631/20
"29" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
встановив:
17.01.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме на: автомобіль «DAEWOO SENS» р.н. НОМЕР_1 .
Заявник до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурор відділу прокуратури в Харківській області ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, в яких заперечували проти задоволення клопотання у зв`язку з необхідністю проведення експертиз.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
10.06.2019 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на майно, яке було вилучене 06.06.2019 під час огляду за адресою: м. Харків, навпроти буд.47 по вул. Гвардійців Широнінців, а саме на: автомобіль «DAEWOO SENS» р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування…, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з майна.
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 10.06.2019 р. при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме те, що арештоване майно є речовим доказом матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заявником не доведена необхідність скасування застосованого судом арешту на майно в рамках кримінального провадження, оскільки на думку слідчого судді наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1