Справа № 467/625/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ :

10 червня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , яка була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

Проте остання того ж дня заявила собі самовідвід від розгляду цієї скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в своїй заяві про самовідвід посилалась, зокрема, на те, що не може брати участь у цьому кримінальному провадженні через наявність сумнівів у її неупередженості.

Так, ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 березня 2016 року було зобов`язано слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 , в якій йдеться про вчинення суддею ОСОБА_3 злочинів, передбачених ст.ст. 255, 256, 357 КК України.

В свою чергу, за заявою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 383 КК України.

Крім того, у липні 2018 року суддею ОСОБА_3 було направлено до уповноважених відповідних органів повідомлення про втручання в її діяльність з боку ОСОБА_4 з проханням вжити заходи щодо забезпечення незалежності судової влади.

За відомостями, викладеними у повідомленні судді ОСОБА_3 , 07 серпня 2018 року Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївсьій області розпочате досудове розслідування, та суддя набула статусу потерпілої по справі. З огляду на викладене, суддя вважає, що є необхідність забезпечити виключення будь-якого сумніву в її об`єктивності та неупередженості під час розгляду скарги.

З вказаних підстав слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 заявила собі самовідвід.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду заяви слідчого судді про самовідвід повідомлявся відповідно до ч.1 ст.135 КПК України по телефону, причин свого неприбуття не повідомив, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не направляв.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилась, своїм правом надання пояснень щодо заявленого самовідводу не скористалась.

За такого, суддя, перевіривши доводи і обґрунтованість заяви слідчого судді про самовідвід, прийшов до таких висновків.

За положеннями ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

За змістом ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості .

Тож, слідчий суддя ОСОБА_3 у даному випадку заявила собі самовідвід саме з підстави, що регламентована п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, тобто за наявності обставин, які викликають сумнів в її неупередженості.

Перевіривши ці обставини, суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого самовідводу через необхідність виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності слідчого судді під час розгляду скарги.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein, п. 43).

Втім, у даному, конкретному випадку, слідчий суддя стверджує про набуття статусу потерпілої за повідомленням про втручання в її діяльність, як судді, з боку ОСОБА_4 , що саме по собі викликає сумнів в її неупередженості.

Більш того, у своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст. 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Тобто, у вирішенні питання безсторонності суду, слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Таким чином, за наявності обставин, що викладені слідчим суддею у заяві про самовідвід існують реальні підстави для розумного сумніву в об`єктивності та неупередженості слідчого судді.

За таких обставин, суддя вбачає підстави для задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду поданої ОСОБА_4 скарги, так як у цій ситуації повністю підтверджено наявність обставин, що передбачені ч.4 ст.1 ст. 75 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 376 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 467/625/20; провадження № 1-кс/467/118/20).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1