ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002764 від 01.12.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

15.02.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року приблизно о 18 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 25 по вул. Дальницька в м. Одесі, побачив автомобіль марки «BMW Е 36», державний номерний знак НОМЕР_1 темно-зеленого кольору, визначивши майно, яке знаходилося в автомобілі об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, будучи впевненим в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, розбив праве заднє скло автомобіля марки «BMW Е 36», державний номерний знак НОМЕР_1 та таємно викрав з нього коробку від мобільного телефону «iPhone 7» red, НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , в якій знаходились зарядний пристрій на вказаний мобільний телефон та захисна плівка, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.
В цей час протиправні дії ОСОБА_8 були помічені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали кричати, щоб ОСОБА_8 залишив викрадене майно.
Однак, ОСОБА_8 , розуміючи, що його протиправні дії були помічені, продовжив їх виконання з метою відкритого викрадення чужого майна та, тримаючи в руках вищезазначене майно, почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення з метою подальшого розпорядження викраденим майном, однак в подальшому був затриманий за адресою: вул. Бабеля, 31 в м. Одесі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованого злочину не визнав та вказав, що 01.12.2017 року у темний час доби на вул.Дальницька в м.Одесі, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, розбив скло в автомобілі «BMW», звідки викрав коробку від мобільного телефона «Айфон». Однак, коли по вазі коробки відчув, що мобільний телефон там відсутній, одразу же біля автомобіля залишив викрадену коробку та пішов на зупинку громадського транспорту. В подальшому побачив, що до нього наближається група осіб, злякався та став тікати, а особи стали його переслідувати та, добігши до свого місця проживання, зачинився в приміщенні. Коли приїхали співробітники поліції, вийшов з приміщення та був затриманий.
Заперечує, що намагався вчинити відкрите викрадення майна потерпілого, а також те, що викрадену коробку від телефона викинув по дорозі, коли його переслідували невідомі особи.
Однак, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що в 2017 році, приблизно в 17 годин на вул.Дальницька в м.Одесі він залишив свій автомобіль «BMW» та пішов до відділення «Нової пошти». Через деякий час в автомобілі спрацювала сигналізація та він виявив, що розбито заднє скло та відсутня коробка від мобільного телефону «Айфон», в якій знаходилось захисне скло до телефону та зарядний пристрій. В подальшому приятель ОСОБА_11 , який переслідував обвинуваченого, передав йому викрадену коробку, яку той знайшов за парканом. Підтвердив, що в результаті злочину йому була спричинена шкода в розмірі 1000 гривень, оскільки він за свої кошти замінював розбите скло в автомобілі на нове.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що потерпілий ОСОБА_10 є його приятелем та 01.12.2017 року близько 18 години він з ОСОБА_11 приїхали на вул. Дальницька в м. Одеса, де знаходилась «Нова пошта», щоб зустрітися з потерпілим. Перебуваючи навпроти автомобіля ОСОБА_10 марки «BMW», почув голосний удар та побачив як обвинувачений витягував з салону автомобіля потерпілого коробку від мобільного телефону «Айфон». Коли вони стали кричати, обвинувачений почав втікати, а вони його наздоганяти. В ході переслідування обвинувачений коробку від телефону викинув та її забрав ОСОБА_11 , а сам прибіг до власної квартири, де й був затриманий поліцією.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_8 взимку 2017 року на вул.Дальницькій в м.Одесі, коли той вилазив із розбитого вікна автомобіля «BMW», який належав ОСОБА_10 , тримаючи в руках білу коробку від мобільного телефону. В подальшому обвинувачений перейшов дорогу, йому стали кричати зупинитись, однак той став втікати. Переслідуючи обвинуваченого, бачив як той викинув викрадену коробку, яку він підібрав. Обвинувачений весь час був в полі його зору.

Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 повністю спростовують твердження обвинуваченого про те, що після викрадення коробки від мобільного телефону, він її залишив біля автомобілю.

Протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_10 про відкрите викрадення 01.12.2017 року з його автомобіля коробки від мобільного телефону «Айфон», захисної плівки та зарядного пристрою до телефону.

а.с.85-86 том 2

Протоколом огляду предмету від 02.12.2017 року, відповідно до якого було оглянуто коробку від мобільного телефону марки «iPhone 7» red, 128 Gb, імеі: НОМЕР_3 , в якій знаходились зарядний пристрій для телефону та прозора полімерна захисна плівка.

а.с. 96 том 1

Таким чином, винуватість ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому стороною обвинувачення злочину повністю підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, які суд визнає допустимими та належними.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При цьому суд виходить з наступного.

Згідно ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном. Якщо особа такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.

Із встановлених судом обставин злочину вбачається, що дії ОСОБА_8 були розпочаті як крадіжка, проте в подальшому його протиправні дії були виявлені свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які почали кричати, намагаючись зупинити обвинуваченого, однак останній почав втікати з викраденим майном, яке в ході переслідування викинув.

Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але грабіж не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Доводи обвинуваченого та захисника про те, що протиправні дії слідувало б кваліфікувати як замах на крадіжку, а не грабіж є необґрунтованими, оскільки протирічать встановленим судом обставинам кримінального правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

При призначенні ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 65 КК України.

Так, вчинений обвинуваченим злочин є тяжким.

Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, офіційно не працював, на психіатричних та наркологічних обліках не перебував.

Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи з 14.02.2017 року під запобіжним заходом у вигляді застави по іншому кримінальному провадженню, вчинив зазначений злочин, що свідчить, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та є соціально- небезпечною особою для суспільства.

Таким чином, враховуючи в сукупності всі встановлені обставини вчиненого злочину та даних про особу, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_8 покарання лише у виді позбавлення волі.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року покаранням за даним вироком, за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

Строк покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_8 , а саме з 01.12.2017 року.

До вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття призначеного остаточного покарання повністю відбуте покарання за вироком Малииновського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року.

Речові докази: викрадене майно вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1