справа №619/4098/18
провадження №1-кс/619/125/20
УХВАЛА
05 лютого 2020 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід.

ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2020 року надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0001436 (н.с. 619/4098/18) у відношенні ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Суддя посилається на те, що раніше було заявлено самовідвід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України, ухвала судді Дергачівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2017 року.

Суд, ознайомившись з доданими до заяви про самовідвід доказами, приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід з наступних підстав.

Ст. 80 ч. 1 КПК України передбачено загальний порядок подачі заяви про самовідвід, а саме за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини важливим у демократичному суспільстві є питання довіри учасників судового розгляду до суду, тому судді зобов`язані викликати таку довіру і якщо є підстави для підозри у недостатній неупередженості, брати самовідвід.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 9 Конституції України передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.

Суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Справу передати для внесення до системи автоматизованого розподілу для визначення складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає на підставі ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1