Справа № 357/662/20
УХВАЛА

27 січня 2020 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: останній раз 11 липня 2019 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчим СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , ініційоване клопотання, яке погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому вона просила: обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів; визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 63 060 грн., покласти на ОСОБА_5 у випадку внесення застави обов`язки передбачені п. 1, 2, 3 , 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Воно мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна з проникненням до житла, вчиненим повторно, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №0002748, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. На даний час існують ризики, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі робитиме спроби вчинити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже він раніше судимий, в разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, його місцезнаходження невідоме, він знає про місце проживання свідків та потерпілих. Зважаючи на наведені обставини, запобігти установленим ризикам, іншими запобіжними заходами, не пов`язаними з повною ізоляцією ОСОБА_5 не є можливим.

В судовому засіданні прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Сторона захисту заперечувала проти його задоволення, посилались, що у ОСОБА_5 є місце постійного проживання, цивільна дружина, малолітня дитина на утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, в першу чергу, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

В разі, якщо встановлено наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя встановлює в межах клопотання про застосування запобіжного заходу чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з ризиків передбачених ст. 177 КПК України та чи можна запобігти йому/їм більш м`яким запобіжним заходом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» у вчиненні злочину означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 42 рішення від 05 березня 2015 року у справі «Котій проти України», заява № 28718/09). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (п. 184, рішення Великої Палати від 28 листопада 2017 року у справі «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13).

Слідчий суддя зазначає, що 15 січня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КПК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно за таких обставин.

ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, за вчинення майнових злочинів, вчинив новий, повторний злочин проти власності за таких обставин.

17 вересня 2019 року близько 14:00 год. ОСОБА_5 перебував у під`їзді №1 багатоповерхового будинку по АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими сторонніми особами та переслідуючи корисливий мотив, останній повторно, умисно, через незачинені на замок вхідні двері (шляхом відкриття ручки дверей), таємно проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung J3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходився на тумбі в коридорі квартири належної ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, на суму 2 800 грн.

Крім цього, 01 жовтня 2019 року близько 14:00 год. ОСОБА_5 , перебував в під`їзді №1 багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що його дії залишають непоміченими сторонніми особами та переслідуючи корисливий мотив, останній повторно, умисно, через незачинені на замок вхідні двері (шляхом відкриття ручки дверей), таємно проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung S 3GT I8190» IMEI 1: НОМЕР_3 , який знаходився на тумбі в коридорі квартири належної ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 966,67 грн.

Обґрунтованість підозри слідчим суддею установлена із показів потерпілої ОСОБА_7 щодо обставин таємного викрадення належного майна поєднаного з проникненням до її житла по АДРЕСА_7 , які зафіксовані у протоколі допиту потерпілого від 19 вересня 2019 року (а.с. 9-10); показів свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 17 вересня 2019 року близько 14:00 год. на зупинці громадського транспорту, що біля «Критого ринку» в м. Біла Церква він придбав у свого знайомого ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung J3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 за кошти у сумі 700 грн., що зафіксовано у протоколі допиту свідка від 11 грудня 2019 року (а.с. 11-12); речовим доказом мобільним телефоном «Samsung J3» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 отриманим від свідка ОСОБА_9 , що зафіксовано у протоколі отримання предметів/речей від 11 грудня 2019 року (а.с. 13); показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 17 вересня 2019 року близько 13:00 год. зачиняла двері свого помешкання та в цей час побачила чоловіка, що не проживає в під`їзді, який швидко спускався по східцях з другого поверху будинку, в якому при пред`явленні особи до впізнання за фотознімками вона впізнала ОСОБА_5 , що зафіксовано у протоколах допиту свідка та пред`явлення особи до впізнання від 11 грудня 2019 року (а.с. 19, 15-16); показаннями свідка ОСОБА_8 щодо обставин таємного викрадення належного майна поєднаним з проникненням до її житла по АДРЕСА_8 , що зафіксовано у протоколі допиту потерпілого від 02 жовтня 2019 року та протоколі огляду місця події від 01 жовтня 2019 року (а.с. 18, 19-20); показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 02 жовтня 2019 року по вул. Фастівська в м. Біла Церква зустрів знайомого ОСОБА_12 , який попросив закласти його на свої документи мобільний телефон марки «Samsung S 3GT I8190» IMEI 1: НОМЕР_3 до ломбарду «Бичков та Шешуков» в м. Біла Церква, що зафіксовані у протоколі допиту свідка від 17 жовтня 2019 року; показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що 10 жовтня 2019 року в ломбарді «Бичков та Шешуков» в м. Біла Церква придбав для користування телефон марки «Samsung S 3GT I8190» IMEI 1: НОМЕР_3 , що зафіксовано у протоколі допиту свідка від 17 жовтня 2019 року (а.с. 22); речовими доказами: телефоном марки «Samsung S 3GT I8190» IMEI 1: НОМЕР_3 та товарним чеком з ПТ «Ломбард Бичков і Шешуков» від 10 жовтня 2019 року, які отримані від ОСОБА_14 , що зафіксовано в протоколі отримання предметів (документів) від 17 жовтня 2019 року (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Водночас, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя має врахувати і положення ст. 178 КПК України, за якою при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується та ін.

Слідчим суддею установлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (п. 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04).

Однак, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення від 12 лютого 2015 року у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії»).

Слідчий суддя констатує, що з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, ризик його втечі та переховування від органів досудового слідства чи суду є середнім, адже він на судовий виклик з`явився, даних, що він за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 не проживає не надано.

Слідчим суддею установлено, що свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_11 є знайомими з ОСОБА_5 , а про місце проживання потерпілих він обізнаний, що вбачається із пред`явленої йому підозри та доказів на підставі яких вона пред`явлена, тобто існує вірогідність, що він може вчиняти незаконні дії спрямовані на зміну ними показів.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України», заява № 37789/05).

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 є раніше судимий за злочини проти власності, неодноразово звільнявся від відбування покарання і обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових, офіційного місця роботи немає, з чого можна зробити висновок, що він може вчиняти нові злочини проти власності задля отримання доходу.

Отже, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є об`єктивно необхідним.

Наведені обставини переконали слідчого суддю, що запобігти їм без тимчасової ізоляції ОСОБА_5 не є можливим.

Таким чином, зважаючи на наведені обставини, наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання АДРЕСА_2 , середній ризик його втечі, слідчий суддя дійшла висновку про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1,2,4,9 ч. 5 ст. 195 КПК України, а саме: прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, слідчого за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; утриматись від спілкування із потерпілими, свідками; носити електронний засіб контролю.

Отже, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, строком на шістдесят днів, тобто до 26 березня 2020 року.

Застосувати до ОСОБА_5 електронний засіб контролю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, слідчого за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- утриматись від спілкування із потерпілими, свідками;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали доручити Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції Київської області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 26 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 03 лютого 2020 року.

Слідчий суддя Білоцерківського міськраойнного суду Київської областіОСОБА_1