Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/276/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.02.2020 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 04.04.2014 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України закрито.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.02.2020 року заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 04.04.2014 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України закрито.

Потерпілий ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. Просить дослідити письмові докази, перелічені в апеляційній скарзі.
Вказує, що обвинуваченому притаманно змінювати місце проживання та місце реєстрації. ОСОБА_7 у 2017-2019 роках продовжував проживати за адресою АДРЕСА_2 , за якою на стадії досудового розслідування здійснювалися слідчі-розшукові дії щодо нього, як щодо підозрюваного.
Висновки суду в ухвалі від 04.02.2020 року про проживання обвинуваченого за іншою адресою не відповідає обставинам справи, а суперечить їм. Не відповідає обставинам справи висновок суду про не ухилення ОСОБА_7 від слідства та суду.
Суд першої інстанції належним чином не перевірив, де саме перебувв підозрюваний під час розгляду клопотань слідчим суддею та винесення ним ухвал 27.10.2015, 21.04.2016, 10.08.2016 року чи ухилявся він від слідства та суду чи ні.
Зазначає, що не надано оцінки всім доказам, а саме: заяві про видачу паспорта ОСОБА_7 від 19.10.2007 року; довідці Долинської ЦРЛ від 25.11.2015 року №1812/02-15(т.1 а.с.84); довідці-інформуванню від 01.06.2016 року (т.2 а.с. 185; інформації Державної прикордонної служби України вих. №0.64-5627/0/15-17 від 15.02.2017 (т.1 а.а. 83); довідці КП «Долинський міськкомунгосп» за №1145 від 08.02.2017 року (т.1 а.с. 78).
Не виконано приписи Кропивницького апеляційного суду від 23.07.2019 року.
Невірно застосовано норму закону України про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 49 КК України, оскільки обвинувачений ухилявся від слідства та суду, що вказує на зупинення перебігу давності
Вважає, що суд повинен був провести повний судовий розгляд кримінального провадження, встановити та дослідити докази винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, і лише після цього перейти до розгляду заяви про закриття кримінального провадження за строками давності.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_10 , які просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційну скаргу потерпілого без задоволення, обвинувачений наполіг на застосуванні ч.1 ст. 49 КК України та заперечив свою причетність до вчинення інкримінованого правопорушення;
потерпілого ОСОБА_6 та в його інтересах представника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вказали, що не зазначивши судом першої інстанції, що ОСОБА_7 вчинив злочин, є суттєвою перешкодою для подальшого розгляду в порядку цивільного судочинства;
думку прокурора, яка зазначила, що в матеріалах провадження відсутні відомості щодо обізнаності обвинуваченого стосовно відкриття щодо останнього кримінальної справи, не погоджується з тим, що в ухвалі не зазначено факт вчинення кримінального правопорушення та відсутність фактичних обставин справи, просила ухвалу суду в цій частині скасувати, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Правова підстава звільнення від кримінальної відповідальності передбачена розділом IХ Кримінального Кодексу України, а саме ч.1 ст. 44 цього Кодексу, відповідно до якого, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК.

З вищезазначеного вбачається, що законодавець встановлює обов`язкові вимоги для застосування ч.1 ст. 49 КК України.
З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього було закрите з нереабілітуючої підстави за заявою обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про закриття кримінального провадження.
Колегія суддів наголошує, що незважаючи на те, що справа надійшла до суду з обвинувальним актом, але через настання підстав, передбачених ст.49 КК за заявою обвинуваченого, суд вирішує питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і повинен виконати вимоги, передбачені ст.368 КПК (у разі заперечення потерпілого про закриття справи за нереабілітуючих його підстав та розгляду справи у скороченому порядку), зокрема, перевірити:
1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа;
2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений;
3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;
4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею, при цьому суд не вирішує питання щодо призначення покарання.
Зазначених вимог суд першої інстанції не дотримався.
Судом першої інстанції в ухвалі не було зазначено, які обставини вчинення кримінального правопорушення були встановлені судом під час судового розгляду, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки суд обмежився посиланням в ухвалі на те, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 заперечує свою причетність до інкримінованого злочину, судом не дотримані вимоги щодо звільнення від відповідальності особи, яка вчинила злочин (ч.1 ст. 49 КК України).
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України та підлягає скасуванню.
Встановленні порушення, з урахуванням меж апеляційного розгляду, передбачених ст. 404 КПК України, та повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 407 КПК України, не може бути усунуте у межах апеляційного провадження, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_6 , щодо призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, у межах якого належить з дотриманням встановленого законом порядку, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.
У зв`язку з прийняттям такого рішення, колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст. 415 КПК України не має вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, а також робити висновки в частині достовірності або ж недостовірності наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, переваги одних доказів над іншими, або ж оцінювати правомірність застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Колегія суддів наголошує, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню не з підстав перебування у розшуку обвинуваченого та переховування останнім від слідства та суду, а з тих підстав, що відсутні відомості, що саме ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності, виходячи з принципу їх достовірності, допустимості та достатності і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Керуючись ст. ст.376, 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.02.2020 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4