Справа № 712/529/20
Провадження № 1-кс/712/435/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000027 від 26.02.2018, старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майором юстиції ОСОБА_7 та погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, не є депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майор юстиції ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у період з липня 2018 року по 15.01.2020, незаконно придбавав, зберігав з метою збуту, а також незаконно збував психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежений, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де він фактично проживає.

Так, 18.07.2018 ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув за грошові кошти у сумі 200 грн. ОСОБА_8 поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/1102 від 31.07.2018 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,072 г.

Також, 09.04.2019 ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув за грошові кошти у сумі 400 грн. ОСОБА_8 два поліетиленових пакетика з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/617 від 26.04.2019 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,070 г та 0,086 г.

Окрім цього, 15.01.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № 2/132 від 16.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом вагою 1,67 г. та № 2/133 від 16.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом вагою 1,23 г., яку ОСОБА_6 , придбав та зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинені повторно.

15.01.2020ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2020 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В матеріалах кримінального провадження мається достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах:

- протоколі обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , згідно даних якого під час проведення обшуку було вилучено речовину рослинного походження у згортку з фольги та паперу; млинок металевий із залишками подрібненої речовини рослинного походження; три капсули білого та червоного кольору в полімерному пакетику; три цілих та одну частину таблеток в пластиковому контейнері «HALLS»; подрібнену речовину рослинного походження в прозорому полімерному пакеті із «зіповою» застібкою; пластиковий столик чорного кольору із нашаруваннями порошкоподібної речовини білого кольору.

- протоколах за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, згідно з якими ОСОБА_6 здійснює зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 2/133 від 16.01.2020, про те, що вилучена за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , подрібнена речовина рослинного походження, яка містилася у згортку з фольги та паперу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 1,23 грам.

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 2/132 від 16.01.2020, про те, що вилучена за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , подрібнена речовина рослинного походження, яка містилася у в прозорому полімерному пакеті із «зіповою» застібкою, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 1,67 грам.

- інших зібраних в кримінальному провадженні доказах.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта з метою схилити їх до дачі неправдивих показів та необ`єктивного висновку, може знищити речові докази.

Зазначені ризики існують, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_6 тимчасово не працює, не має постійного джерела доходів та притягувався до кримінальної відповідальності у зв`язку з чим знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні не затримані інші співучасники злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а тому перебуваючи на волі останні можуть спілкуватися між собою та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави та призначити заставу в розмірі 476 мінімальних заробітних плат для працездатних осіб, що становить 1000552 грн. В даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які докази стосовно того, що особа може ухилятися від слідства, та може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Вказував на необґрунтованість підозри та на непомірність застави, так як стабільного заробітку та майна підозрюваний не має. Просив врахувати, що у ОСОБА_6 на утриманні перебувають непрацездатні батьки, за яким він здійснює догляд, та тому просив застосувати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з визначенням часу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Слідчим та прокурором не доведено, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, крім того доглядає за батьками похилого віку. Аналізуючи наведене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту з визначенням часу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У клопотанні відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби з 21:00 год. до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 березня 2020 року включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання особи, тобто з 15 січня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з «21» год. «00» хв. по «06» год. «00» хв. щоденно;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області ОСОБА_7 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Черкаській області для організації її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1