ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,адвоката ОСОБА_7 , апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0000187 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , друженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину,раніше не судимого,працюючого різноробочим на ринку`Господар» обвинуваченого за ст. 355 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 травня 2020 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 ч.3 КК України і йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 із проханням скасувати вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості злочину.

Провадження№11-кп/822/322/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст. 355 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
На думку апелянта,суд при призначенні покарання належним чином не врахував,що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння із застосуванням заздалегідь заготовлених предметів металевої бити та револьвера,пострілами у голову потерпілому спричинені тілесні ушкодження.За таких обставин прокурор вважає необгрунтованими висновок суду про те,що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства,а звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням сприятиме виникненню і формуванню у обвинуваченого думки про вседозволеність, безкарність та неповагу до закону.

Просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_10 належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду,до апеляційного суду не з`явився,клопотання про відкладення судового розгляду не заявляв.За таких обставин неявка потерпілого не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого та його захисника, які просили залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи апелянта, судова колегія приходить до наступних висновків.

Районним та апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 20 лютого 2020 року, приблизно о 18 год. 25 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань, заздалегідь заготовивши револьвер «Флобера Stalker 4,5» № НОМЕР_1 та металеву биту, приїхав до місця проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де очікував на останнього.

У подальшому ОСОБА_6 , побачивши ОСОБА_10 , який направлявся до під`їзду вказаного будинку, діючи умисно, підійшов до нього та пред`явив йому вимогу про повернення позики в розмірі 20 тис. грн., згідно письмової розписки, яку ОСОБА_10 надав йому 28.01.2020 року, погрожуючи, при цьому застосуванням фізичного насильства щодо останнього. Отримавши від ОСОБА_10 відмову, з метою забезпечення вигідної для себе поведінки та розуміння серйозності погроз, ОСОБА_6 витягнув металеву биту та намагався нею нанести тілесні ушкодження потерпілому, однак отримав супротив від ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_6 , з метою доведення до кінця свого умислу на примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, дістав з-під куртки заздалегідь заготовлений для цієї мети револьвер марки «Флобера Stalker 4,5» № НОМЕР_1 , з якого здійснив два постріли у ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді ран з синцями на потиличній ділянці голови посередині та дещо справа, в лівій потилично-завушній ділянці голови на 2 см. дозаду та 4 см. догори від верхівки сосцевидного відростка лівої скроневої кістки, які згідно висновку СМЕ №170 екс від 21.03.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 355 ч.3 КК України, а саме: примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтом не оспорюється, а тому судова колегія, керуючись ст. 404 КПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку» не наводить у вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорені у апеляційній скарзі.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання районний суд вказав, що враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій та проходив військову службу в зоні проведення АТО (ООС організації об`єднаних сил), має на утриманні малолітню дитину, до вчинення злочину офіційно працевлаштований,не перебуває на психіатричному обліку, але раніше перебував на обліку лікаря нарколога.
Визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд врахував пом`якшуючими покарання обставинами та вказав обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Викладені вище дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обставин суд вважав достатніми для застосування ст. 75 КК України.
Такі висновки судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки поза увагою районного суду залишилось наступне.
Відповідно до ст.ст.3,27 Конституції України,людина,її життя та здоров`я недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.Суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому,відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року`Про практику призначення судами кримінального покарання»,із врахуванням ступеню тяжкості,обставин злочину,його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення більш суворого покарання особам,які вчинили злочини на грунті пияцтва(тобто у стані алкогольного сп`яніння)

Судова колегія вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції таких вимог дотримався не у повній мірі.

Приймаючи рішення про можливість застосування ст. 75 КК України, суд у достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким.
За його скоєння законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Внаслідок злочину заподіяна шкода здоров`ю потерпілого,що свідчить про підвищений ступінь фактичної тяжкості цього діяння.
До вчинення цього злочину обвинувачений попередньо готувався,оскільки заздалегідь заготував предмети-металеву биту та револьвер «Флобера Stalker 4,5»
Дочекавшись потерпілого у вечірній час біля його будинку, ОСОБА_6 використав обидва цих предмети,оскільки спочатку намагався нанести удар битою,від якого потерпілий ухилився.
Коли потерпілий злякавшись,почав утікати,обвинувачений використав і інший предмет-пістолет,здійснивши два постріли у життєво-важливу ділянку тіла людини-голову, заподіявши ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження,що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді ран з синцями на потиличній ділянці голови посередині та дещо справа, в лівій потилично-завушній ділянці голови біля лівої скроневої кістки.

Тобто,обвинувачений застосував насильство,небезпечне для життя та здоров`я потерпілого.

Під час оперативного втручання із голови потерпілого(скроневої та потиличної ділянок) видалені дві кулі.

Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 втік із місця події,допомоги потерпілому не надав,швидку допомогу не викликав.

Суд формально зазначив,однак належним чином не зважив,що злочин був скоєний ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння,і ця обставина обтяжує покарання.

Не врахував суд повною мірою і позицію потерпілого,який отримав тілесні ушкодження та просив призначити ОСОБА_6 найсуворіше покарання.

За таких обставин висновок суду про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням є необґрунтованим, а тому апеляційні вимоги прокурора слід задовольнити, скасувати вирок суду в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок з підстав, що передбачені ст.ст. 407,409,413 ч.1 п.2,414,420 КПК України, оскільки внаслідок неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України) судом призначене покарання, яке через м`якість не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.
Разом із тим,відповідно до вимог ст.69 КК України,за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу..

При призначенні покарання ОСОБА_6 судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.Такий злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння,що обтяжує покарання.
Однак,наявні у провадженні докази свідчать про те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину,працює, є учасником бойових дій та проходив військову службу в зоні проведення АТО (ООС).
Визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину судова колегія враховує обставинами,що пом`якшують покарання.
Отже, встановлені фактичні обставини провадження, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання із врахуванням позитивних даних про особу винного, у сукупності істотно знижують ступінь фактичної тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину, а тому є підставою для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, що встановлена санкцією ст. 355 ч.3 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України,буде необхідним,справедливим та дієвим для досягнення мети покарання-виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,413,414,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та прав про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 355 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду. Строк відбування покарання обчислювати з 01 липня 2020 року. У строк відбування покарання зарахувати строк тримання обвинуваченого під вартою з 20 лютого 2020 року по 07 травня 2020 року.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3