Справа № 517/649/19
Провадження 1-кп/517/3/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000108 від 01.08.2019 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соше-Острівське Великомихайлівського району Одеської області, українки, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої, мешканки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року біля 07 години 40 хвилин ОСОБА_4 перебувала в гостях у своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мешкають по АДРЕСА_2 , де у неї з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_4 , 29.07.2019 року біля 08 години 00 хвилин, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що її злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і її намірам ніхто не зможе перешкодити, здійснила крадіжку грошей у сумі 1200 гривень, які знаходилися у приміщенні спальної кімнати житлового будинку вищевказаного домогосподарства, а саме у кармані джинсових штанів та з викраденим з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Крім того, 24.09.2019 року приблизно о 16 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , прийшла до своїх знайомих, які працюють у відділі «Галантерея» магазину «Універсам», який розташований в смт. Захарівка Одеської області по вул. Горького, 21, де у неї, з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_4 , 24.09.2019 року, біля 18 годин 00 хвилин, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і її намірам ніхто не зможе перешкодити, з шухляди прилавку приміщення магазину здійснила крадіжку особистих коштів продавця магазину ОСОБА_7 у сумі 4500 гривень та з викраденим з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала в повному обсязі і показала суду, що 29 липня 2019 рокудійсно здійснила крадіжку грошей в сумі 1200 гривень, які належать ОСОБА_6 . Крім того, 24 вересня 2019 року дійсно здійснила крадіжку грошей в сумі 4500 гривень, які належать ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаялася і просила суд суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з?явилися, але попередньо надали до канцелярії суду письмові заяви, в яких просить розглянути кримінальне провадження без їх участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не мають та просять її покарати у відповідності до чинного законодавства України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що, окрім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, її вина була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченої, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 і кваліфікує її дії як вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

Відповідно до досудової доповіді виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, так як вона не становить небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, проте суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2, ч. 2 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, приєднані до кримінального провадження жіноча літня сукня білого кольору із візерунками темного кольору, пластикові тапочки чорного кольору, нові шкарпетки жіночі чорного кольору із рожевою каймою, шампунь, мило, пачку цигарок та запальничку, які зберігаються в камері речових доказів Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області знищити; кошти в сумі 930 гривень, які зберігаються в камері речових доказів Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області - повернути власнику ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: