Справа № 487/4082/19
Провадження № 1-кс/487/1597/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000081, -
ВСТАНОВИВ:
02.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000081, в якій просив скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не з`ясовано фактичні обставини справи, а тому постанова є передчасною.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав
Слідчий до судового засідання не з`явився, надав до суду для огляду матеріали кримінального провадження №0000081 та заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , посилаючись на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000081 ним були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи. Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено доказів наявності в діях співробітників УСБ України в Миколаївській області та інших невстановлених осіб складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з чим, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та вмотивованою.

Вислухавши пояснення скаржника, розглянувши та дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000081, суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , розслідувалось кримінальне провадження №0000081 за заявою ОСОБА_3 про те, що на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.09.2015, працівниками УСБУ в Миколаївській області 19.09.2015 за місцем його мешкання у кв. АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого вилучені колекційні монети. Під час отримання вилучених монет, на підставі рішення суду, ОСОБА_3 встановлено підміну колекційних монет, вилучених у нього в ході обшуку 19.09.2015.
27.12.2019 року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 було прийнято процесуальне рішення про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Зазначена постанова була отримана скаржником 27.02.2020 року.
Відповідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим виконані не в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000081, оглянутих в судовому засіданні, слідчим ОСОБА_4 було допитано особу, яка безпосередньо проводила обшук ОСОБА_5 , та який пояснив, що 19.09.2015 року під час обшуку гаражного приміщення, власником якого є ОСОБА_3 в авто-гаражному кооперативі «Південний Буг», здійснювалася фотофіксація виявлених та вилучених речей, в тому числі, і монет з металу жовтого кольору, які вилучались ним особисто.
Крім того, на підставі ухвали слідчого судді від 06.09.2019 року, слідчим ОСОБА_4 було здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000111, в рамках якого було проведено обшук гаражу, що перебували у володінні Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду України та вилучено копії документів.
Із копій вилучених документів, а саме протоколу обшуку від 19.09.2019 року, вбачається, що під час проведення обшуку гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , який фіксувався за допомогою фотокамери мобільного телефону А-5, слідчим ОСОБА_5 було виявлено та вилучено, зокрема, монети з жовтого металу та монету з білого металу, проте на фототаблиці до протоколу розміщені фотознімки усіх виявлених та вилучених речей під час обшуку, окрім вказаних монет.
Разом з цим, у матеріалах кримінального провадження №0000081 не містяться відомості про те, що слідчим ОСОБА_4 було здійснено будь-які процесуальні дії щодо встановлення наявності чи відсутності таких фотознімків. Крім того, слідчим також не було і вжито заходів щодо допиту понятих, які підписували вказаний протокол обшуку.
Таким чином, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а, отже, постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-

ВИРІШИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000081 задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000081 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1