Справа № 755/3335/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0016407 від 09 грудня 2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, неодруженого, працюючого столяром ЖЕД № 411, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.02.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 14.05.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.02.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі; 24.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Коростенського міського суду Житомирської області від 11.02.2016 року згідно Закону України № 838-VII від 26.11.2015 зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2015 року, а саме з 05.05.2011 по 21.10.2015 р. На підставі вказаної ухвали звільнений по відбуттю строку покарання з Коростенської ВК № 71; 22.06.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 місяців арешту, має не зняту і непогашену у встановленому порядку судимість;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця Росії, м. Москва, громадянина України, неодруженого, із повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 15.06.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України, кожного окремо,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
представника потерпілої ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 09 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебували на другому поверсі під`їзду за адресою: АДРЕСА_4 , біля квартири АДРЕСА_5 , де побачили сусіда ОСОБА_15 , який проживав у поряд розташованій квартирі АДРЕСА_6 , та який зробив їм зауваження, з приводу порушення ними громадського порядку, на яке вони не відреагували та поводили себе агресивно, після чого, ОСОБА_15 зайшов до своєї квартири АДРЕСА_6 та повернувся, тримаючи у руках газовий револьвер, який був зареєстрований на його ім`я. В цей час, між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 виник конфлікт, під час якого останній зробив два постріли вгору, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали наносити потерпілому ОСОБА_15 численні удари в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму: забій головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в правій тім`яній частці, саден обличчя. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затягнули потерпілого ОСОБА_15 до його квартири, незаконно проникли до його житла з метою викрадення належного йому майна. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що їх дії є помітними для сторонніх осіб, перебуваючи у квартирі останнього, спільно заволоділи майном останнього, а саме: наручним годинником срібного кольору, вартістю 250 гривень, який був на руці потерпілого та газовим револьвером, вартістю 1500 гривень, після чого оглянули квартиру останнього з метою заволодіння цінними речами, після появи мешканців будинку у квартирі потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли і розпорядились вищевказаним майном на власний розсуд.
У зв`язку з тим, що на момент розгляду кримінального провадження у суді потерпілий ОСОБА_15 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 квітня 2018 року серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.147), суд визнав потерпілою його дочку - ОСОБА_12 , родинні стосунки із потерпілим ОСОБА_15 підтверджуються свідоцтвом про народження від 07 жовтня 1964 року серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.146).

Таким чином, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_10 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст.186 КК України не визнав і дав показання, що 09 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , в цей час, до нього у гості зайшов знайомий ОСОБА_9 , в ході спілкування, вони вживали спиртні напої, після чого вирішили вийти до магазину, придбати цигарки, після чого повернувшись до під`їзду, піднялися на сходову клітку між другим та третім поверхами, де курили та розмовляли між собою, в цей час побачили, як сусід з квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_15 , відчинив вхідні двері, подивився у їх бік та відразу зачинив їх, через деякий час він знову відкрив двері, після чого вони почули хлопок та побачили іскри, нічого не зрозумівши, ОСОБА_9 направився у бік ОСОБА_15 , який був на підпитку, між ними відбулася бійка, при цьому, ОСОБА_15 першим вдарив ОСОБА_9 , та цей час, ОСОБА_15 здійснив постріл в область його ( ОСОБА_10 ) голови з лівого боку, після чого він впав та на короткий час втратив свідомість, коли прийшов до тями, бачив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_15 штовхаються, останній ударився головою об стінку та втратив свідомість, коли він падав, він побачив, що у ОСОБА_15 з рук випав пістолет, який він підняв та автоматично поклав його до своєї кишені. Зокрема, зазначив, що вважав зазначений пістолет вогнепальним, сприймаючи його, як погрозу його життю, проте, не знає чи вилетіла з нього куля. Крім того, на підлозі побачив годинник з металевим ланцюжком, який також підняв та не знав, що цей годинник належить потерпілому, після чого вони разом з ОСОБА_9 занесли ОСОБА_15 до його квартири, він бачив, що в коридорі на полиці лежить телефон, в квартирі вони перебували близько хвилини, після чого вийшли та пішли на вулицю покурити, приблизно через 15 хвилин вони були затримані працівниками поліції, які при затриманні застосовували до них фізичну силу, при затриманні у нього при понятих було вилучено годинник та пістолет. Зазначив, що корисливого умислу у нього не було, між ним та ОСОБА_15 часто виникали конфліктні ситуації, сусіди скаржилися на нього, вважає, що у сусіда були підстави його обмовляти, проте, в той день він не наносив йому жодного удару.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України не визнав і дав показання, що 09 грудня 2017 року він повертався з роботи, отримав в той день заробітну плату, його знайомий ОСОБА_10 запросив його до себе додому, де вони вживали спиртні напої, потім вирішили сходити до магазину за цигарками, коли поверталися додому, піднялися на сходову клітку та зупинилися між другим та третім поверхами, курили та розмовляли між собою, в цей час він почув серію пострілів та побачив, що ОСОБА_10 лежить на підлозі, після чого він побачив наглядно знайомого ОСОБА_15 , який націлив на нього пістолет, а потім правою рукою вдарив його рукояткою пістолета в область голови у висок зліва, після чого він наніс останньому серію ударів, приблизно три рази в область грудної клітини, він вдарився головою об стіну впав та втратив свідомість, при цьому з його руки випав пістолет, в цей час він побачив, що ОСОБА_10 встав на ноги, після чого вони вирішили занести ОСОБА_15 до квартири, затягнули його до коридору квартири, щоб він не лежав на холодній підлозі, вийшли та закрили за собою двері. Зокрема, показав, що в коридорі на полиці у квартирі ОСОБА_15 , бачив мобільний телефон, коли поклали останнього на підлогу, побачив в кармані його сорочки гроші у сумі 500 гривень, які вони не забрали, оскільки у них не було умислу на викрадення чужого майна, після чого вони вийшли на вулицю покурити, де приблизно через 15 хвилин їх затримали працівники поліції. Крім того, йому було відомо про те, що ОСОБА_10 забрав пістолет, щоб ОСОБА_15 не вистрелив ще раз, годинника взагалі не бачив. Зазначив, що у нього з потерпілим були не дуже добрі стосунки, оскільки ОСОБА_15 випивав та повчав його як жити, крім того, у них із ОСОБА_10 були наміри повернути потерпілому пістолет.
Оцінка суду
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх недопустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Незважаючи на процесуальну позицію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України, їх вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілої та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:
-допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпіла ОСОБА_12 суду показала, що близько 14 години 30 хвилин 09 грудня 2017 року вона розмовляла з батьком по телефону, вони домовилися увечері зустрітися, пізніше вона йому телефонувала, проте, він не відповідав на телефонні дзвінки, тому вона почала хвилюватися та вирішила поїхати за адресою його проживання, коли зайшла до квартири, побачила працівників поліції та на полу у коридорі лежачого батька у калюжі крові, на столі та на кухонних дверях побачила залишки сажі, як потім їй пояснили працівники поліції, це був порох, тому вона вважає, що постріли здійснювалися не в під`їзді, а в квартирі. Батька було госпіталізовано до медичного закладу, він був без свідомості, травми, які йому було нанесено, були важкими, тому через деякий час стан його здоров`я погіршився: він почав втрачати пам`ять, перестав орієнтуватися у просторі та впізнавати рідних, з кожним днем стан його здоров`я погіршувався, коли батька виписали з лікарні, вона доглядала та піклувалася за ним, після того, що трапилося вони зверталися до психіатра. Напередодні цього жахливого випадку, їй телефонував батько та сказав, що перебирає старі речі, серед яких був його пістолет та зазначив, що хоче його продати, напевно пістолет лежав на видному місці, тому під час інциденту він ним і скористався для того, щоб привернути увагу сусідів. Коли батько лежав в лікарні, до нього приходив слідчий, якому він надавав покази про обставини того, що з ним трапилось, повідомив, що того дня він почув крики в під`їзді, вийшов та побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були в стані алкогольного сп`яніння, він зробив їм зауваження та зіткнувся з агресією з їх боку, після чого вони почали його бити, батько взяв газовий револьвер та вистрілив вгору, щоб привернути увагу сусідів. Зазначила, що коли вона приїхала до квартири батька, в ній був повний безлад, речі були розкидані та частина їх була відсутня, що не є характерним для її батька. Крім того, пояснила, що її батько був доброю та порядною людиною, все своє життя трудився та був не байдужий до людей, кожного дня ходив до магазину та забирав онучку з дитячого садочка, міг сам себе обслуговувати та забезпечити. Зокрема, висловила свою позицію щодо призначення міри покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі.
-допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_16 показав, що 09 грудня 2017 року близько 19 години 00 хвилин він зателефонував батьку, невідома особа взяла слухавку та повідомила про те, що він у лікарні, оскільки його сильно побили. За інформацією працівників поліції, він дізнався, що в квартирі батька знайшли сліди крові на підлозі та сліди пороху, у кімнаті усі речі були перевернуті, він відразу поїхав до батька в лікарню, але не зміг з ним поговорити, оскільки він був сонним, в нього була порушена пам`ять, не міг чітко розмовляти, проте він згадав прізвище сусіда ОСОБА_10 . У подальшому він поїхав до квартири батька, коли зайшов до квартири, побачив працівників поліції та понятих, в коридорі та на кухні були сліди крові та пороху До інциденту, який відбувся 09 грудня 2017 року у батька була хороша пам`ять та нормальне здоров`я, він сам себе обслуговував, гуляв з онуками, а після того, що сталося, він перестав впізнавати близьких, іноді не розумів де він знаходиться, стан його здоров`я з кожним днем погіршувався.
- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_17 показала, що вона не була свідком події, яка сталася, проте їй відомо, що сталося. У той день, 09 грудня 2017 року, у вечірній час доби вона поверталася додому, проходячи повз дитячий майданчик, почула хлопок, схожий на постріл, було вже темно, придивившись, біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_4 , побачила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у руках останнього побачила предмет, схожий на пістолет. Коли вона зайшла до свого парадного, зустріла сусідку ОСОБА_18 , яка повідомила їй про те, що коли поверталася додому, піднімаючись уверх по сходах, почула постріли та побачила відчинені двері квартири АДРЕСА_7 , в якій проживав ОСОБА_15 , на підлозі у коридорі вона побачила його лежачого, а по квартирі нишпорили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які знаходилися у нетверезому вигляді, в квартирі стояв дим, вона зайшла до кімнати та спитала, що вони роблять, на що ОСОБА_10 відповів, щоб вона йшла геть, вона пішла та покликала свого чоловіка, вони разом піднялися до квартири ОСОБА_15 , в подальшому приїхали працівники поліції та біля парадного будинку затримали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого проводили обшук у квартирі ОСОБА_15 , вона особисто заходила до квартири ОСОБА_15 вже після приїзду поліції, з квартири йшов дим, вона чула хрипкий голос ОСОБА_15 , на те, що відбувалося в квартирі не звертала уваги, оскільки переймалася здоров`ям останнього. Зокрема, показала, що вона мешкає на першому поверсі будинку по АДРЕСА_4 та з вікна бачила як працівники поліції затримували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у якого з карману вилучили пістолет, вона знає його змалку, у нього завжди була дивна поведінка, з його квартири часто голосно лунала музика, це було як провокація, сусіди часто скаржилися на це. Після інциденту потерпілий ОСОБА_15 загубився, зі слів доньки його здоров`я почало погіршуватися.
- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_19 , працівник поліції, суду показав, що у той день він заступив на чергування у нічну зміну та в подальшому, близько 18 години отримали виклик та з напарником ОСОБА_20 вирушили на вулицю Космічну, 5, де вже була слідчо-оперетивна група, вони підійшли до кафетерію, де відбирали пояснення у продавця магазину, поряд вони побачили обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які були у стані алкогольного сп`яніння, підійшли до них, ОСОБА_20 узяв за руку ОСОБА_10 на нащупав у кармані предмет, схожий на пістолет, із задньої кишені його брюк вони вилучили годинник, під час обшуку у нього було вилучено наручний годинник та пістолет.
- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є його сусідами. В той день, у вечірній час доби, він перебував вдома, почув голос ОСОБА_10 , який намагався потрапити до своєї квартири, вибивав двері та голосно кликав дружину, це відбувалося на протязі 15 хвилин, потім почув голос сусіда ОСОБА_15 , який вийшов на коридор, вони почали голосно сваритися, це тривало протягом 15-20 хвилин, він спочатку не звернув на це уваги, оскільки між ними не вперше відбувалися конфліктні ситуації, потім він почув, що відбувається бійка, а потім постріли і вирішив піднятися на другий поверх до квартири ОСОБА_15 , коли піднявся, двері його квартири були відчинені, пахло газом, в коридорі на підлозі головою до кухні лежав ОСОБА_15 , він нахилився до нього перевірити пульс та почув якийсь шум у квартирі, зайшов до кімнати та побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у яких спитав у чому річ, на що вони в погрозливій формі наказали йому вийти, після чого він повернувся до своєї квартири та викликав працівників поліції. Крім того, показав, що коли зайшов до кімнати, у руках ОСОБА_10 побачив пістолет, який він направив на нього, обвинувачені нишпорили по квартирі та щось шукали у шафах.
-допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_18 показала, що у грудні, числа не пам`ятає 2017 року вона була вдома, готувала на кухні їжу, коли почула крики сусіда ОСОБА_10 , оскільки це відбувається часто, не звернула на це уваги, через декілька хвилин зайшов чоловік та сказав, що чув постріли, після чого вони разом піднялася до квартири ОСОБА_15 , де побачили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в квартирі стояв дим, ОСОБА_10 наставив на неї пістолет, вони щось шукали у шафах, двері яких були відчинені, речі були перевернуті, ОСОБА_15 лежав на підлозі, вона хотіла перевірити його пульс, проте , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не дозволили їй цього зробити та висловлювалися у її бік нецензурною лексикою, після чого вони разом з чоловіком пішли додому та викликали працівників поліції.
-допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_20 , працівник поліції, суду показав, що у той день він і його напарник ОСОБА_19 заступили на чергування у нічну зміну та в подальшому у вечірній час доби, отримали повідомлення про те, що по вулиці Космічній, 5 стався розбійний напад двох осіб на літнього чоловіка, коли вони з напарником приїхали на виклик, пішли обстежувати прилеглу до будинку територію, почули крики та побачили обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння, під час обшуку у ОСОБА_10 з рукава куртки вилучили предмет, схожий на зброю, з кишені джинсів вилучили годинник та гроші. Крім того, показав, що ОСОБА_10 неодноразово притягувався до відповідальності за скоєння домашнього насильства у сім`ї, з потерпілим у них постійно були конфлікти, оскільки з квартири ОСОБА_10 голосно лунала музика, його мати часто викликала працівників поліції, ОСОБА_9 нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, скоїв крадіжку, характеризується посередньо.
- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_22 показав, що він брав участь у слідчих діях, а саме був понятим під час обшуку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час якого було вилучено пістолет та годинник, у кого саме вилучалися ці речі не пам`ятає.
- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_23 показала суду, що вони мешкали на одній площадці з ОСОБА_15 , її чоловік ОСОБА_10 часто сварився з ним, оскільки ОСОБА_15 ображав його та висловлювався нецензурною лексикою на його адресу, вживав алкогольні напої, тому вони часто викликали поліцію та писали заяви. Крім того, показала, що вона не була свідком подій, проте, їй відомо зі слів чоловіка, що в той день вони з ОСОБА_9 стояли на коридорі, курили та розмовляли, до них вийшов ОСОБА_15 , зробив зауваження, на що її чоловік відправив його додому, ОСОБА_15 пішов до квартири, вийшов з пістолетом та вистрілив у голову чоловіка, після чого він упав, коли прокинувся, побачив, що потерпілий лежить на землі, після чого вони підняли і віднесли його до квартири, при затриманні її чоловіка, вона не була присутньою, побачила його місяць потому, бачила тілесні ушкодження на його голові.
- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_24 , показала суду, що обвинувачених знає з дитинства, потерпілий ОСОБА_15 її сусід, він частко викликав поліцію, оскільки у квартирі ОСОБА_25 голосно грала музика, одного разу на підпитку чула, як він казав, що має пістолет та вб`є його, свідком подій вона не була, лише бачила біля парадного поліцію та швидку та як з парадного виводили обвинувачених.
Суд оцінює показання потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами у їх сукупності.
Однак, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_23 , яка фактично є дружиною обвинуваченого ОСОБА_10 , відтак є зацікавленою особою, з огляду на це суд розцінює їх як такі, що дані з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_10 відповідальності та такими, що направлені на пом`якшення призначеного покарання.
Так, зокрема, вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:
- рапортом від 09 грудня 2017 року, відповідно до якого близько о 18 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Космічна, 5 виявлено обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час поверхневого огляду у ОСОБА_10 виявлено предмет, схожий на пістолет (т. 2 а.п.144);
- довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 09 грудня 2017 року, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_15 спричинено закриту черепно-мозкову травму і забій головного мозку з формуванням множинних осередків геморогічних забоїв головного мозку, забоїв м`яких тканин голови (т. 2 а.п.147);
- протоколом огляду місця події від 09 грудня 2017 року, відповідно до якого під час огляду квартири АДРЕСА_8 виявлено під час огляду вилучено: білу сорочку з плямами бурого кольору, металеву валізу, для зберігання зброї, предмети, схожі на набої із металевої коробки, також було вилучено та опечатано в конверт 6 слідів папілярних узорів (т. 2 а.п.149-158);
- протоколом обшуку від 09 грудня 2017 року, відповідно до якого в лівому рукаві куртки ОСОБА_10 виявлено предмет схожий на пістолет револьвер з маркуванням НЕ JAGUFAR 80, другий НОМЕР_3 . В барабані вказаного предмета було виявлено 5 пустих гільз, в правому кармані штанів було виявлено годинник «Omaks», срібного кольору, мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору, в якому встановлена сім картка мобільного оператора Лайфселл, IМЕI НОМЕР_4 ; IМЕI НОМЕР_5 , у лівій кишені виявлена зв`язка ключів з брелком та ключем від домофона, грошові кошти номіналом 1 гривня та 50 гривень (том 2, а.п.159-161);
- протоколом огляду речей від 10 грудня 2017 року, об`єктом огляду є прозорий пакет для пакування речових доказів кінці якого обв`язано ниткою та скріплено печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві», при відкритті якого виявлено наручний годинник металевого типу, металевий браслет циферблат білий, стрілки золотисті, секундна стрілка червоного кольору, марки ВААП з написом на задній кришці ОМАХ, мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператора «лайфселл НОМЕР_8 », металеве кільце з циліндровим ключем, магнітним ключем та металевим брелком з написом «ВОЖАК», одну купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень № ТД2758736 та одна купюра номіналом 1 (одна) гривня № УЖ6846767 (т. 2 а.п.171-174);
- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 10 грудня 2017 року, а саме: револьверу з маркуванням МЕ Jaguar 80, спорядженого п`ятьма відстреленими гільзами, наручного годинника марки «ВААП» з написом на задній кришці «ОМАХ», грошові кошти в сумі 51 гривня;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2017 року, відповідного до якого потерпілий ОСОБА_15 впізнав викрадені у нього речі, а саме годинник, залізний ланцюжок білого кольору з квадратним циферблатом, в якому секундна стрілка червоного кольору та напис синіми літерами ВААП (т. 2 а.п.177-179);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2017 року, з якого вбачається, що 09.12.2017 року о 18 годині 00 хвилин, було затримано ОСОБА_9 (т. 2 а.п 182-184);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2017 року, з якого вбачається, що 09.12.2017 року о 18 годині 00 хвилин, було затримано ОСОБА_10 (т. 2 а.п 187-189);
- висновком експерта від 28 лютого 2018 року № 302/е, відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 09 грудня 2017 року о 16 годині 33 хвилини у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в правій тім`яній частці, саден обличчя (встановити кількість саден за наявною медичною документацією не є можливим).
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (тів), могли утворитись в термін, вказаний у постанові, тобто 09 грудня 2017 року.
Дані ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами.
Між тривалістю розладу здоров`я (як критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості) та тривалістю лікування апріорі не існує ніякого кореляційного зв`язку. Тобто будь-яке лікування ніяким чином не відображає строки порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій.
У клітинному перебігу черепно-мозкової травми у ОСОБА_15 регрес об`єктивної неврологічної симптоматики спостерігався у строк до 21 доби, що свідчить про те, що відновлення анатомічної цілісності травмованої речовини головного мозку та початок відновлення порушеної його функції з нормалізацією неврологічного статусу спостерігалися в термін понад 6, але менш ніж 21 добу.
Приймаючи до уваги морфологію виявлених тілесних ушкоджень, є достатні підстави вважати, що ушкодження у ділянці голови обумовили тривалість розладу здоров`я саме на цей строк. Тому закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але не менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.2 а.п.196-200);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 28 лютого 2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_15 заявив усну заяву про нанесення йому 09 грудня 2018 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Космічна, 5 на загальній площадці в парадному ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень (т. 2 а.п.206);
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
На підставі зазначеного, дослідивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за результатами судового розгляду дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які виразились у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікує за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст.186 КК України.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинувачених, які повинні нести кримінальну відповідальність за вчинений ними злочин.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні ними кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.
Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинувачених в інкримінованому їм діянні, а позиція обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обумовлена їх бажанням уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.
Вина ОСОБА_9 у тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, є доведеною і тому, суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_10 у тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, є доведеною і тому, суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Призначення покарання
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При обранні виду та міри покарання, суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових злочинів.
Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має позитивну характеристику з місця роботи, раніше судимий
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Так з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся, будь-якої допомоги потерпілій не надано) ,суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор» за № 26028 від 03.12.2018 року має захворювання на туберкульоз легень, раніше судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся, будь-якої допомоги потерпілій не надано) суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. . 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_12 заявила позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, в якому зазначила, що на момент розгляду справи в суді, її батько ОСОБА_15 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.04.2018 року, крім того, зазначила, що в наслідок нанесення обвинуваченими тілесних ушкоджень батькові ОСОБА_15 , стан його здоров`я суттєво погіршився, при цьому в період з 09.12.2017 року по 26.12.2017 року, під час проходження лікування батька від отриманих травм, вона вимушена були здійснювати певні витрати на таке лікування, крім того, внаслідок нанесення батькові травм, він почав втрачати пам`ять та зв`язок з реальністю, до самої смерті батька вона та брат вимушені були організовувати цілодобове чергування та доглядати за ним, крім того, доводилось оплачувати професійний догляд ТОВ «Опіка близьких». Все це супроводжувалося душевними стражданнями та завдавало фізичного болю, моральних переживань за близьку їй людину. Таким чином, потерпіла ОСОБА_12 просила стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на її користь солідарно 23678,91 грн. майнової шкоди та 100000,00 грн. моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову у повному обсязі та стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно матеріальної та моральної шкоди, оскільки останні своїми спільними діями вчинили дане кримінальне правопорушення.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винуватим за ч 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
ОСОБА_10 визнати винуватим за ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 09 грудня 2017 року.
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч. 3 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 09 грудня 2017 року.
Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь ОСОБА_12 23678,91 (двадцять три тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. майнової шкоди та 100000,00 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати з кожного окремо у розмірі 898 гривень 45 копійок за проведення судово-медичної експертизи № 302/е від 28.02.2018 року.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: револьвер з маркуванням МЕ Jaguar 80, споряджений п`ятьма відстреленими гільзами, наручний годинник марки «ВААП» з написом на задній кришці «ОМАХ» - повернути потерпілій ОСОБА_12 , грошові кошти у сумі 51 гривня повернути їх володільцю.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченим, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: