ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/99/20 Справа № 183/3912/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000879 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
Встановила:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 23.05.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України 5 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 3 місяці по вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2015 року, до відбуття 5 років 6 місяців позбавленні волі, зараховано по ст. 72 ч. 5 КК України з 23.06.2016 року по 01.03.2019 року,
визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 місяців арешту з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного початку відбування покарання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання цим вироком законної сили.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 02.00 годині 10 травня 2019 року, знаходячись біля будинку № 47 по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив автомобіль марки «ГАЗ 2752» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму капоту, таємно викрав акумулятор, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1 766 гривень.
Приблизно о 02.15 годині того ж дня, ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, побачив автомобіль марки «ВАЗ 210700-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою ножиць відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, та незаконно проник до салону автомобіля, потім віджав капот вищевказаного автомобіля, та таємно викрав акумулятор, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 1 210 гривень.
В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вирок переглянути та призначити покарання у виді умовного строку покарання.
Вважає, що суд при винесенні вироку не взяв до уваги пом`якшуючі покарання обставини, а вирок суду є необґрунтованим та жорстким.
Крім цього вважає, що було порушено його право на захист.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відносно доводів обвинуваченого щодо призначення більш м`якого покарання, колегія суддів зазначає.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно злочин, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. Суд також врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, офіційно не працює. Також суд зазначив, що ОСОБА_7 щиросердно розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду потерпілим активно сприяв розкриттю злочину, що суд першої інстанції відніс до пом`якшуючих його покарання обставин.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав рецидив злочинів.
Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді 5 місяців арешту з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України. Призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Довід ОСОБА_7 про порушення його права на захист є безпідставним, остільки відповідно до журналу судового засідання та технічного запису, ОСОБА_7 було належно роз`яснено його процесуальні права, в тому числі і про право мати адвоката, але він не висловив бажання мати адвоката.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни, як того просить у своїй скарзі обвинувачений.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4