Провадження №1-кс/127/6210/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий з ОВС слідчого управління Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт банківських рахунків.
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000094 від 27.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 272, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчим під час досудового розслідування встановлено, що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 103А, земельна ділянка кадастровий номер :01:013:0003знаходиться АЗС, яка працює без дозвільних документів, де здійснюють збут скрапленого газу з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Так в рамках розслідування кримінального провадження №0000094 від 27.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204, ч. 4 ст. 358 КК України, було отримано доручення в порядку ст.ст. 36,40 КПК України від прокуратури Вінницької області з метою проведення огляду нелегальних автозаправочних станцій, однією з яких була автозаправочна станція за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, 103/А.

Так в ході проведення огляду місцевості було встановлено, що за вищезазначеною адресою розташована та здійснює свою діяльність автозаправочна станція ТОВ ВМ-НАФТА, яку орендує в ПФ ТАЛАН.

Також встановлено, що у ТОВ ВМ-НАФТА наявна ліцензія на роздрібну торгівлю пальним, однак вищезазначена автозаправочна станція була встановлена ПФ ТАЛАН у 2001 році, а тому відповідно до п.3 ст. 18 ЗУ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального - тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.

Однак досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2020 року ТОВ ВМ-НАФТА за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, 103/А встановили авто-газозаправочний модуль для реалізації скрапленого газу, який становить собою для дві ємності об`ємом 4850л. кожна та колонку для реалізації скрапленого газу, які з`єднані між собою системою трубопроводів, манометрів та запірних кранів.

Вказаний вище об`єкт було встановлено у 2020 році та згідно ЗУ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального для здійснення діяльності вказаного об`єкта необхідно отримати акта вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, на що звернули увагу Заступник начальника відділу та Головний спеціаліст відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно-будівельного контроль ВМР ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були залучені до огляду в якості експертів.

Також, фахівцем ВЗЗ з ПМС у м. Вінниці ЦЗД ГУ ДСНС України у Вінницькій області ОСОБА_8 , який був залучений в якості експерта, було оглянуто пожежний щит та повідомлено, що він не укомплектований повністю, а саме відсутнє покривало з негорючого матеріалу, дозвільні документи, які видаються ДСНС України директором ТОВ ВМ-НАФТА ОСОБА_9 надано не було.

Під час проведення 01.07.2020 обшуку у спорудах за адресою: за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, 103/А було виявлено та вилучено: 2 ємності об`ємом 4850 л. кожна, білого кольору з написом пропан-бутан, з серійними номера 1- 7106319, 2- 70535320; колонка білого кольору, марки ТОВ Науково-виробнича компанія Шелф, серійним номер 13168, дата виготовлення 01.2020 року; система трубопроводів з манометрами, насосами та запірними кранами, які з`єднані з ємностями та колонкою для реалізації скрапленого газу; газ в ємностях, згідно Х-звіту 4305,64 л.; Журнали нагляду (паспорти) обладнання, що працює під тиском, а саме: 2 папки синього кольору по 20 ст. Кожна; Регламент технічного огляду машин на 2 арк.; Акт позачергового технічного огляду на 2 арк.

Враховуючи, що речі та предмети вилученні під час обшуку є одержаними внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, були предметом злочину, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, тому можуть підлягати спеціальній конфіскації, тому необхідно з метою забезпечення спеціальної конфіскації накласти арешт.
Крім цього, постановою від 24.04.2020 речі та предмети вилученні під час вищевказаного обшуку визнані речовими доказами вчинення злочину, так як вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є набутими кримінально протиправним шляхом.
Застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлено необхідністю забезпечення збереження речових доказів і забезпечення можливої спеціальної конфіскації, не накладення арешту може унеможливити у подальшому накладення арешту на активи, тим самим забезпечити збереження речових доказів та відшкодування спричинених державі матеріальних збитків.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів злочину, забезпечення застосування спеціальної конфіскації, всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, по даному кримінальному провадженню виникла необхідність в накладенні арешту на речі та предмети, які були виявленні та вилученні під час проведення обшуку у спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , томуслідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 подав заперечення на клопотання про арешт вилученого майна та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин зазначених вище покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання, що однією із підстав накладення арешту на вилучене майно є необхідність забезпечення можливої спеціальної конфіскації.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що у кримінальному провадженні №0000094 від 27.12.2019, на момент розгляду клопотання підозру про вчинення кримінального правопорушенні жодній особі не повідомлено. Крім того, жодних відомостей про те, що власник вилученого майна набув його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, в судовому засіданні встановлено не було та слідчим не повідомлено про наявність таких обставин.

Таким чином, підстава для арешту майна, визначена пунктом 2 частини другої ст. 170 КПК України, є необґрунтованою та не може бути застосована в даному випадку.

Також, слідчий суддя звертає увагу на ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Зі змісту клопотання вбачається, що дане клопотання складено старшим слідчим з ОВС слідчого управління Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 та погоджене прокурором ОСОБА_10 .

Проте, згідно витягу з ЄРДР від 02.07.2020, по кримінальному провадженні №0000094 від 27.12.2019 прокурор ОСОБА_11 відсутня у переліку прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Таким чином, прокурор ОСОБА_11 не була уповноважена на погодження даного клопотання, що свідчить про порушення вимог ч.1 ст. 171 КПК України при подані даного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні слідчий повідомив, що під час досудового розслідування ознак порушення ч.1 ст. 204 КК України, в частині здійснення господарської діяльності ПП «ВМ-Нафта» виявлено не було.
Тобто, органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування відносно ПП «ВМ-Нафта» лише за ознаками ч.1 ст. 272 КК України, тобто по факту порушення правил безпеки при виконання робіт з підвищеною небезпекою на незаконній автогазозаправній станції за адресою:м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, 103-А.

Частина перша ст. 272 КК України встановлює відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Зі змісту клопотання встановлено, що фахівцем ВЗЗ з ПМС у м. Вінниці ЦЗД ГУ ДСНС України у Вінницькій області ОСОБА_8 , який був залучений в якості експерта, було оглянуто пожежний щит та повідомлено, що він не укомплектований повністю, а саме відсутнє покривало з негорючого матеріалу.

Таким чином, слідчий прийшов до висновку про те, що відсутність покривала з негорючого матеріалу є обставиною, що може свідчити про наявність порушень, що створювали загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві.

Проте, слідчий у клопотання не вказує, під час якої процесуальної дії було виявлено дані обставини, та не долучив до клопотання письмові докази на підтвердження даних обставин. Оглянувши протокол обшуку від 01.07.2020 присутність фахівця ВЗЗ з ПМС у м. Вінниці ЦЗД ГУ ДСНС України у Вінницькій області ОСОБА_8 під час проведення даної слідчої дії зафіксовано не було.

Вищевказана обставина ставить під сумнів достовірність відомостей зазначених в клопотанні, якими слідчий обгрунтовує наявність ознак складу кримінального правопорушення.

Крім того, у клопотання слідчий вказав, що дозвільні документи, які видаються ДСНС України директором ТОВ ВМ-НАФТА ОСОБА_9 надано не було, однак не вказано при здійснені якої процесуальної дії ОСОБА_9 відмовився надати зазначені документи, а також слідчим не зазначено, яким чином ненадання ОСОБА_9 дозвільних документів фактично створювало загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві.

Таким чином, в судовому засіданні не було доведено наявності достовірних обставин, що можуть свідчити про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.
Слід також звернути увагу на положення ч.38 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», зі змісту якої слідує, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального необхідно надати акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Таким чином, твердження слідчого у клопотанні, що вищевказані документи необхідні для здійснення діяльності ТОВ ВМ-НАФТА є хибними, оскільки вони необхідні лише для отримання відповідної ліцензії. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що ТОВ ВМ-НАФТА уже отримала ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та ліцензії на право зберігання пального.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на вилучене майно призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, враховуючи ту обставину, що діяльність ТОВ ВМ-НАФТА щодо роздрібної торгівлі пальним є ліцензованою.

Слідчий суддя вважає, що для арешту майна зазначеного в клопотанні, слідчим мають бути здобуті та надані слідчому судді допустимі докази, які будуть підтверджувати реальність складу злочину в діях відповідальних осіб ТОВ ВМ-НАФТА, та будуть обґрунтовувати зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, з урахуванням того, що ТОВ ВМ-НАФТА проводить свою господарську діяльність за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та ліцензії на право зберігання пального.

Зокрема такими доказами може слугувати висновок комплексної судової пожежно-технічної та інженерно-технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності.
Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання не надано достатності доказів, що вказують на вчинення у даному випадку злочину, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання, так як на даному етапі розслідування кримінального провадження воно є передчасним.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку від 01.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя