ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/159/20 Справа № 202/614/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000376 від 06 березня 2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 4 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 28 листопада 2017 року, залишено незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в реакції Закону України від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 28 листопада 2017 року до набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ДП "Інтегровані логістичні системи" (, м. Дніпро, вул. Березинська 66-Д) - 261 577,20 гривень за рахунок спричиненої майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави кошти за рахунок проведення експертиз у розмірі 3840 гривень, 5913,60 гривень.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог закону.
Цим вироком умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України; за ознакамиу таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчинена у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , у період часу з 10 жовтня 2014 року по 18 лютого 2015 року працював на посаді комплектувальника складського зберігання проекту МТ складу дочірнього підприємства "Інтегровані логістичні системи" (), що розміщений за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська 66Д, та у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків був достовірно обізнаний про графік роботи, наявність товарно-матеріальних цінностей, порядок перепускного режиму, розміщення камер відео спостереження на території вказаного складу.
Так, у обвинуваченого ОСОБА_7 , у невстановлений час, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище, що завдала значної шкоди потерпілому. Готуючись до вчинення злочину, у невстановлений час, обвинувачений ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з невстановленими особами, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження.
Реалізуючи злочинний намір, 21 лютого 2015 року, у невстановлений час, обвинувачений ОСОБА_7 по телефону замовив послугу вантажоперевезення з території вказаного складу. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 у невстановлений час та місці, з метою проникнення до сховища, а саме складу ДП "Інтегровані логістичні системи", спеціально заготовив дублікат ключів від воріт, а також з метою зберігання викраденого товару до моменту його реалізації, орендував гаражні приміщення № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ряд №5 ГК "Фрунзенський".
Далі, реалізуючи раніше виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, що спричинило значну шкоду, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), 21 лютого 2015 року о 16 годині 50 хвилин прибули на територію складу ДП "Інтегровані логістичні системи", по вул. Березинській 66Д у м. Дніпро, де на контрольно-перепускному пункті обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи порядок в`їзду і виїзду на територію бази, виготовив та надав охоронцю перепустку, з метою безперешкодного проникнення до сховища. Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , за допомогою раніше заготовленого дублікату ключа, відчинив ворота складу, таким чином проник до сховища з метою таємного викрадення чужого майна, та на сервері, який розташований на території бази, вимкнув відеоспостереження, уникаючи особистої ідентифікації та викриття у вчиненні злочину. Далі, реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, з території складу вчинив крадіжку товарно-матеріальних цінностей, а саме: вісім піддонів, що містили 4 тони цукру "Вигода цукор" та три піддони газованої мінеральної води "Боржомі" 0,5л (скло), що містили всього 3240 пляшок.
Ринкова вартість 1 кг цукру "Вигода цукор" станом на 21 лютого 2015 року становить 14,1 гривень, відповідно вартість 4 тонн цукру, що містилась на 8 піддонах становить 56 400 гривень, вартість пляшко мінеральної води "Боржомі" 0,5 (скло) становить 13,28 гривень, відповідно вартість 3240 пляшок вказаної води становить 43 027,2 гривень. Всього товарно-матеріальних цінностей було викрадено на загальну суму 99 427,2 гривень, що є значною шкодою.
Вказані товарно-матеріальні цінності обвинувачений ОСОБА_7 , за допомогою послуг раніше замовленого вантажоперевізника, який не був обізнаним про злочинні наміри обвинуваченого ОСОБА_7 , вивіз з території складу, тобто з таємно викраденим майном з місця події зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ДП "Інтегровані логістичні системи" () майнову шкоду на загальну суму 99 427,2 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи намір, на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, готуючись до вчинення злочину, 07 березня 2015 року у невстановлений час, вступив у злочинну змову із невстановленими особами (кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження), після чого по телефону замовив послугу вантажоперевезення з території складу, по вул. Березинська 66Д у м. Дніпро. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 у невстановлений час та місці, з метою проникнення до сховища, а саме складу ДП "Інтегровані логістичні системи", спеціально заготовив дублікат ключів від воріт, а також з метою зберігання викраденого товару до моменту його реалізації, орендував гаражні приміщення № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ряд №5 ГК "Фрунзенський".
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинюючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), 07 березня 2015 року о 18 годині 00 хвилин прибув на територію складу ДП "Інтегровані логістичні системи" по вул. Березинській 66Д у м. Дніпро, де обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи порядок в`їзду і виїзду на територію бази, виготовив та надав охоронцю на контрольно-перепускному пункті перепустку, з метою безперешкодного проникнення до сховища. Далі, обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою раніше заготовленого дублікату ключа відчинив ворота складу, таким чином проник до сховища з метою таємного викрадення чужого майна, та на сервері, розташованому на території бази, вимкнув відеоспостереження, уникаючи особистої ідентифікації та викриття у вчиненні злочину. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), діючи умисно, таємно з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, з території складу вчинив крадіжку товарно-матеріальних цінностей, а саме: одинадцять піддонів, що містили 5,5 тони цукру "Вигода цукор". Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинюючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), того ж дня о 21 годині 50 хвилин прибув на територію складу ДП "Інтегровані логістичні системи" по вул. Березинській 66Д у м. Дніпро, де, достовірно знаючи порядок в`їзду і виїзду на територію бази, виготовив та надав охоронцю на контрольно-перепускному пункті перепустку, з метою, безперешкодного проникнення до сховища. Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , за допомогою раніше виготовленого дублікату ключа відчинив ворота складу, таким чином проник до сховища з метою таємного викрадення чужого майна. Далі, реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 , разом із невстановленою особою (кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження), діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємно з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, з території складу вчинив крадіжку товарно-матеріальних цінностей, а саме: дванадцять піддонів, що містили 5 тонн цукру "Вигода цукор". Ринкова вартість 1 кг цукру "Вигода цукор" станом на 07 березня 2015 року становить 14, гривень, відповідно вартість 11,5 тонн цукру, що містилась на 23 піддонах становить 162 150 гривень. Вказані товарно-матеріальні цінності обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою послуг раніше замовленого вантажоперевізника, який не був обізнаним про злочинні наміри обвинуваченого ОСОБА_7 вивіз з території складу, тобто з таємно викраденим майном з місця події зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ДП "Інтегровані логістичні системи" () майнову шкоду у великому розмірі на загальну суму 162 150 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вказує, що з вироком суду першої інстанції не згоден, оскільки дане кримінальне правопорушення не вчиняв.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та ухвалити новий вирок, призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України вісім років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді восьми років позбавлення волі.
В обґрунтування зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення у співучасті із невстановленими особами, провину не визнав не покаявся, викривальних показів щодо організаторів та співучасників злочину не надав, під час судового розгляду постійно змінював свої покази, намагався ввести суд в оману. Крім того, під час судового розгляду перебуваючи під домашній арештом, почав переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності і лише після зміни запобіжного заходу на тримання під вартою стало можливим прийняти остаточне рішення у провадженні.
На думку прокурора вказані обставини свідчать про зухвалість дій обвинуваченого ОСОБА_10 , не усвідомлення ним суспільної небезпеки вчинених злочинів.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений змінив вимоги апеляційної скарги, зазначив, що повністю визнав вину та кається в скоєному та просив пом`якшити йому покарання призначивши покарання у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України
Захисник підтримав змінену апеляційну скаргу обвинуваченого, просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі. Заперечував проти задоволення зміненої апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого злочину та доведеності вини ОСОБА_7 у його вчиненні, правильність правової кваліфікації дій за ч. 3, 4 ст. 185 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюються, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності призначення більш м`якого покарання, як і доводи прокурора в апеляційній скарзі про необхідність призначення більш суворого покарання, колегія суддів, вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що призначений судом першої інстанції вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, при обранні виду і розміру покарання суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має не утриманні непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей, не страждає тяжкими захворюваннями, не є інвалідом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Повною мірою врахувавши всі вказані обставини та особу винного, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання передбачене санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів.
Апеляційний судом враховано також і те, що шкода заподіяна злочинами вчиненими обвинуваченим ОСОБА_7 є істотною та не була відшкодована, тому підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону. Будь - яких підстав для призначення як більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, так і більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливими унаслідок м`якості чи суворості, немає.
Колегія суддів з правильністю висновків суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, доводи апеляційних скарг вказаних висновків суду не спростовують, оскільки на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи викладене, підстав для призначення як більш м`якого, так як більш суворого покарання ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, так як призначене судом першої інстанції покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И В:
Змінену апеляційну обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 4 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4