Дата документу 04.06.2020
Справа № 334/2055/20
Провадження № 1-кп/334/784/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі матеріали кримінального провадження №0000626 від 19.02.2020 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Краснодарського краю м. Білореченська, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, діючи в порушення вимог статей 25 (зберігання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), 27 (Придбання, реалізація наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів) Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, у невстановлений слідством час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 9,149 г. який в подальшому,?маючи злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу, став незаконно зберігати при собі без мети подальшого збуту. 19.02.2020 ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 12, був зупинений працівниками поліції, які під час огляду місця події о 15 годині 00 хвилин виявили та вилучили у останнього поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 9,149 г., який останній зберігав при собі без мети подальшого збуту.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Під час досудового розслідування 27.04.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених в угоді.
Сторони угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває, а також наявність пом`якшуючих обставин, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили покарання передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із запропонованим видом та мірою покарання.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснена йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.
Вивчивши зміст обвинувального акту, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким слід затвердити угоду про визнання ним винуватості. Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.1 ст.309 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000626 від 19.02.2020.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 27.04.2020 та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, про скасування вироку.
Речові докази: наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 9,149 г., упакований в спецпакет №2610308, який знаходиться в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1