Справа № 206/2251/20
Провадження № 1-в/206/200/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про припинення примусових заходів медичного характеру, : ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про припинення примусових заходів медичного характеру, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом до виходу із зазначеного хворобливого стану з наступним поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань. До кримінальної відповідальності притягався за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
В письмовій заяві лікаря-психіатра, до якого додано висновок комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №82 від 14 травня 2020 року, вбачається, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 покращився і стабілізувався: зрівнявся настрій,редукувалася суїцидальна налаштованість, ідеаторна та моторна загальмованість, відновилися процеси мислення, емоційно-вольові функції, критичні, прогностичні та адаптаційні здібності. Вищезазначене дозволяє рекомендувати йому припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом та потребує направленню у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатрічної експертизи.
Лікар-психіатр ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали письмову заяву та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав письмову заяву лікаря-психіатра та просив її задовольнити.
Обговоривши письмову заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що письмова заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
З висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №82 від 14 травня 2020 року та пояснень представника установи у судовому засіданні вбачається, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 , покращився і стабілізувався: зрівнявся настрій, редукувалася суїцидальна налаштованість, ідеаторна та моторна загальмованість, відновилися процеси мислення, емоційно-вольові функції, критичні, прогностичні та адаптаційні здібності. Вищезазначене дозволяє рекомендувати припинення останньому примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом та він потребує направленню у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатрічної експертизи.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

З ч.5 ст.513 КПК України вбачається, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
Згідно ч.1, 2 ст.515 КПК України у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру. Постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження.
Тому, враховуючи, що з висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №82 від 14 травня 2020 року, вбачається, що на теперішній час ознаків розладу психічної діяльності ОСОБА_6 не виявляє, а отже продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з посиленим наглядом не потребує, суд приходить до висновку, що необхідно припинити відносно нього примусові заходи медичного характеру та передати його у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатрічної експертизи.
На підставі викладеного і керуючись ст.95 КК України, ст. 514, 515 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, призначені ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 року відносно ОСОБА_6 , та передати його у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатрічної експертизи.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1