Справа № 405/7215/19
провадження № 1-в/405/559/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:
до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 19.04.2018 по 13.02.2019 включно у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні заявник підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник засудженого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні посилаючись на проведений ним аналіз судових рішень, ухвалених відносно ОСОБА_3 , просив задовольнити клопотання його підзахисного про зарахування строку попереднього ув`язнення з 19.04.2018 по 13.02.2019 включно у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення, посилаючись на те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 вже було зараховано останньому у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться за правилами, встановленими ч. 5 ст. 72 КК України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VІІІ внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких змінено порядок зарахування строку попереднього ув`язнення особи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 набрав чинності Закон України № 2046-VІІІ від 18.05.2017, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Відповідно до ст. 5 ч. 1 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У постанові від 29.08.2018 (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) Верховний Суд виклав правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), в якому зазначив наступне.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (пряма дія Закону N 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (зворотна дія Закону N 838-VIII як такого, який "іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом N 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII. В такому разі Закон N 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону N 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону N 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 2046-VIII (пряма дія Закону N 2046-VIII).
Судом встановлено, що вироком Комсомольського міського суд Полтавської області від 20.07.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.08.2015, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідних обов`язків. До набрання вироком законної сили змінено обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено останнього в залі суду з покладенням на нього відповідних обов`язків. У відповідності до ч. 1 та ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення починаючи з 23.05.2016 по 20.07.2016, включно тривалістю 58 днів із розрахунку відповідності один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 116 днів позбавлення волі (а.о.с. 73-79).
Вироком апеляційного суду Полтавської області від 15.05.2017 стосовно вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.07.2016 ОСОБА_3 в частині звільнення від призначення покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим: за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, - за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_3 3 роки позбавлення волі. Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.08.2015 виконувати самостійно. Виключено із вироку посилання на ч. 4 ст. 70, 72 КК України щодо повного складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.08.2015, та визначення остаточного покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. В інший частині вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.07.2016 залишено без змін. ОСОБА_3 , взято під варту в залі суду негайно. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 15.05.2017. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 20.07.2016 включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 25-27).
Постановою Верховного Суду від 19.04.2018 скасовано вирок апеляційного суду Полтавської області від 15.05.2017 та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а.о.с. 62-64).
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2019 вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.07.2016 щодо ОСОБА_3 залишено без змін (а.о.с. 66-68).
Крім того, встановлено, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.05.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 06 років; згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 20.07.2016 включно та з 23.02.2017 по 25.05.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому залишено у вигляді тримання під вартою (а.о.с. 28-33).
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2018 вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.05.2017 змінено в частині призначення покарання, а саме: виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду посилання на ст. 71 КК України та ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі, а покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.08.2015 ухвалено виконувати самостійно. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в реакції від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_3 час перебування під вартою з 26.05.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; в іншій частині вирок суду залишено без змін (а.о.с. 36-44).
Постановою Верховного Суду від 18.04.2019 вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.05.2017 в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2018 змінено, а саме: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VІІІ зараховано ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 09.01.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в решті судові рішення залишити без змін. При цьому, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в своїй постанові зазначив, що доводи захисника на пом`якшення покарання ОСОБА_3 у зв`язку із скасуванням іншого вироку апеляційного суду від 15.05.2017 щодо останнього, є безпідставними. Так з наданих захисником копій судових рішень вбачається, що вироком місцевого суду від 20.07.2016 залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 13.02.2019, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та який виконується самостійно, а отже ніяким чином не впливає на визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, призначеного за даним вироком, так як вирок від 20.07.2016 при визначенні остаточного покарання до уваги не брався. Таким чином, виходячи з вищезазначеного не може бути задоволено і вимогу про зарахування часу перебування під вартою ОСОБА_3 за вироком від 20.07.2016 період з 19 квітня 2018 року по 13 лютого 2019 року (а.о.с. 91-94).
Таким чином, питання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі вже було предметом судового розгляду та за ним іншим складу суду прийняте остаточне судове рішення (постановою Верховного Суду від 18.04.2019).
Окрім того, судом відзначається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.07.2019 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в якому (клопотанні) останній просив зарахувавши строк його попереднього ув`язнення - з 19.04.2018 по 13.02.2019.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що постановою Верховного Суду від 18.04.2019 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вже було зараховано у строк покарання, призначеного останньому вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.05.2017 з урахуванням ухвали апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2018 та постанови Верховного Суду від 18.04.2019, то в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, статтями 537, 539 КПК України,

постановив:
у задоволені клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7