№ 207/2244/18
№ 1-кп/207/79/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо продовження тримання обвинуваченої під вартою у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Баглійського районного суду з 27.06.2018 року перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 23.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4

13.05.2019 року був здійснений повторний автоматизований розподіл кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади суддю ОСОБА_6 від здійснення правосуддя строком на 6 місяців, Рішенням ВРП від 24.04.2019 року, та передано на новий розгляд судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останнього разу продовжувався Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська і закінчується вже 27 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій продовжити ще на 60 днів, так як не перестали існувати ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 при вирішенні даного питання поклалась на розсуд суду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу та в задоволенні клопотання прокурора просив суд відмовити. Заявив усне клопотання про зміну ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та захисника суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, імовірну можливість продовження обвинуваченою протиправної поведінки у подальшому. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості її подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризик вірогідності її переховування від суду, скоєння нею нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання її під вартою не встановлено.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченої узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи те, що обвинувачена не має офіційного місця прописки, а також інші матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити термін застосування запобіжного заходу обвинувачуваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, не працюючої, яка проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 10 травня 2020 року включно.

В задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Визначити розмір застави в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1