У Х В А Л А Справа № 932/15471/19

Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/9516/19

17 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0001830 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , власницею яких є ОСОБА_4 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001830 від 16.08.2019 року, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 серпня 2019 року до відділку поліції надійшла заява ОСОБА_5 , у якій остання повідомила про пошкодження, руйнування та знищення невстановленою особою об`єкта культурної спадщини будинку АДРЕСА_3 , шляхом проведення робіт з перепланування квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 вказаного будинку. Так, розпорядженням голови Дніпропетровської ОДА від 12.04.1996 року за № 158, будинок АДРЕСА_3 визнано пам`яткою архітектури місцевого значення «Доходний будинок». В порушення вимог ст.ст. 6, 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини», без дозволу Управління культури, національностей та релігій Дніпропетровської ОДА та позитивного висновку Управління з питань охорони культурної спадщини ДМР, в квартирі АДРЕСА_1 проводились будівельні роботи, наслідком яких став поділ цієї квартири на дві - №№7 та 7а. Також, в ході виконання будівельних робіт, віконний проріз перероблено у дверний, з порушенням цілісності фасаду пам`ятки, а тому ці квартири є матеріальними об`єктами, на яких збереглись сліди злочину. Тому, з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню є доцільним накладення арешту на це майно. Накладення арешту на майно дозволить запобігти подальшому руйнуванню об`єкта культурної спадщини, а отже і його знищенню, в тому числі при проведенні реконструкції та інших будівельних або ремонтних робіт власницею ОСОБА_4 . Наказом ДАБК від 03.07.2019 року за № 35/СК у зв`язку із виявлення недостовірних даних, декларацію про готовність об`єкта «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » до експлуатації, скасовано.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Прохав долучити до матеріалів справи докази вручення повісток ОСОБА_4 та копію її заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку із відрядженням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання власника майна не є перешкодою для розгляду клопотання. Згідно із вимогами ч. 7 ст. 173 КПК України, треті особи мають право на захисника та на оскарження судового рішення щодо арешту майна. Підстав для відкладення розгляду справи не вбачаю, оскільки до клопотання ОСОБА_4 про відкладення судового засідання жодних доказів поважності причин неявки у судове засідання не долучено. Такими доказами за викладеними нею обставинами, можуть бути копії проїзних документів, квиток на залізничний чи повітряний транспорт, які у випадку перебування особи у відрядженні, вже мають бути у її фактичному володінні. Через це, клопотання про арешт майна розглянуто у відсутність власника майна.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню. Так, СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001830, що відкрито 16 серпня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України. Досудове розслідування здійснюється за фактом пошкодження, руйнування та знищення невстановленою особою об`єкта культурної спадщини будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 10.09.2019 року ОСОБА_4 є зареєстрованим власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

З листа Управління ДАБК ДМР від 27.11.2018 року за № 4/1-768 вбачається те, що замовником будівництва по АДРЕСА_4 , є ОСОБА_4 .

Як вбачається із листа Управління з питань охорони культурної спадщини від 21.08.2019 року за № 4/6 -223, ОСОБА_4 , як замовниця будівництва по АДРЕСА_4 , у повідомленні про початок будівельник робіт зазначила недостовірні дані щодо класу наслідків робіт. Встановлено, що будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення «Доходний будинок» на підставі розпорядження голови Дніпропетровської ОДА від 12.04.1996 року за № 158-р.

Наказом Управління ДАБК ДМР від 03.07.2019 року за № 35/СК, повідомлення про початок будівельних робіт по АДРЕСА_4 та декларація про готовність до експлуатації вказаної квартири були скасовані, у зв`язку із виявленням подання замовником недостовірних даних.

Згідно із листом Управління з питань охорони культурної спадщини за серпень 2019 року під № 10/6-18, дозвіл на виконання робіт на пам`ятці культурної спадщини місцевого значення по АДРЕСА_3 , не надавався.

За фактом незаконно проведених по АДРЕСА_5 , будівельних робіт, в тому числі і з облаштування дверного прорізу на місці віконного, складено акт про порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 01.11.2018 року.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 10 жовтня 2019 року, квартири АДРЕСА_6 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001830.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази щодо їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Через те, що квартири АДРЕСА_6 є речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001830, органом досудового розслідування зібрано дані про протиправне проведення будівельних робіт у цих квартирах, зі зміною фасаду будинку, шляхом облаштування дверного прорізу, що вже є пошкодженням об`єкту культурної спадщини та може мати подальше пошкодження цього об`єкту, клопотання прокурора підлягає задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на їх відчуження та розпорядження ними. Не може бути задоволено клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно шляхом заборони на проведення реконструкції, перепланування, вчинення будівельних або ремонтних робіт, прибудови ганків, оскільки ст. 170 КПК України не передбачено такого виду арешту майна та фактично прокурор прохає про вжиття заходів забезпечення, які передбачені виключно у цивільному процесі. Не може бути задоволено клопотання прокурора і в частині заборони на передання майна в оренду, заставу, іпотеку, оскільки фактично це є обмеженням права власника на розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001830 задовольнити частково.

Накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_4 , шляхом заборони на їх відчуження та розпорядження ними.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1