Єдиний унікальний номер справи 185/9895/19
Провадження № 1-кп/185/246/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою спливає 16 лютого 2020 року, до зазначеної дати немає можливості розглянути провадження по суті, підстав для звільнення обвинуваченого з під варти немає, останній обґрунтовано обвинувачується в скоєнні злочину, який є особливо тяжким. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу, не відпали: ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу, яка є сусідкою обвинуваченого, на свідка ОСОБА_9 , який є знайомим обвинуваченого та проживає по сусідству; свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого проживає в одному домоволодінні із ним, з метою схилення їх до зміни показів на свою користь. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Потерпіла підтримала думку прокурора, вважає, що є усі підстави для продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечує проти обрання запобіжного заходу та просить відмовити в заявленому клопотанні, зазначає, що заявлені прокурором ризики не підтверджені, обвинувачений протягом відсутності будь-якого запобіжного заходу на протязі двох місяців не скористався та не ухилився від правосуддя, будь-якого впливу на потерпілу або свідків не здійснював в цей час. Після закінчення строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачений проживав в АДРЕСА_1 у своєї дочки і це підтверджують раніше надані документи.

Обвинувачений категорично заперечував проти заявлених ризиків прокурором для продовження строків запобіжного заходу, в нього міцні соціальні зв`язки, ніякого впливу на потерпілу та свідків він до цього не вчиняв і не має наміру вчиняти.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 16.02.2020 року, однак, завершити кримінальне провадження до вказаної дати неможливо, оскільки є необхідність оголошення перерви з незалежних від суду причин на більш тривалий період для виклику та допиту свідків, представника потерпілої

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такий як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину. На теперішній час за кримінальним провадженням проводиться судове слідство, потерпіла та свідки не допитані. Тобто, заявлений прокурором ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків продовжує існувати. Під час виловлювання своєї позиції обвинувачений зазначив про неприязні стосунки з потерпілою та її сім`єю, яка є його сусідкою. Обвинувачений не працює, є пенсіонером, під час встановлення анкетних даних судом було встановлено, що обвинувачений зареєстрований в АДРЕСА_2 ; за показами останнього проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Захисником обвинуваченого було надано акт про проживання обвинуваченого в період часу з 30.09.2019 року по 19.11.2019 рік в АДРЕСА_1 . Дані про фактичне місце проживання обвинуваченого продовжують бути суперечливими.

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Заявлені заперечення з боку сторони захисту, що ОСОБА_5 є неосудною особою, і до нього не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з вимог кодексу до обвинуваченого може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, - не заслуговують на увагу, оскільки до суду в межах кримінального провадження було надіслано прокурором саме обвинувальний акт, а не клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, інші обставини, які б встановлювали неосудність ОСОБА_5 судом не встановлені.
Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 має бути продовжений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 6 квітня 2020 року, включно.

Строк дії ухвали - до 6 квітня 2020 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3