Справа № 487/2326/16-к
Провадження № 1-кп/487/193/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін за вчинення тяжкого злочину (ч.2 ст. 187 КК України), впливати на потерпілого і свідків, шляхом умовлянь або погроз щодо зміни своїх показів, оскільки йому відоме місце їхнього проживання та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу та постійного місця проживання, неодноразово судимий, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість за вчинення корисливого злочину, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не встав і в період умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на тривале перебування обвинувачего під вартою, недоведеністю прокурором існування ризиків та вважала достатнім більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Ухвалою суду від 10.09.2019 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, особу обвинувачених.
Так, обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, які законом віднесені до тяжкого злочину (ч.2 ст. 187 КК) та невеликої тяжкості (ч.1 ст. 162 КК). Крім того, прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину, покарання за який передбачає до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що може викликати загрозу його втечі; незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки йому відоме місце їхнього проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу та постійного місця проживання, є особою схильною до вчинення злочинів, оскільки неодноразово судимий, має не зняту та непогашену в законному порядку судимість за вчинення корисливого злочину та в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинив новий злочин.
Отже, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, з врахуванням наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Стороною захисту будь-яких доказів які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.02.2020 року.
Керуючись ст. 177, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утримання в державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 17-00 годин 16.02.2020 року.

Копію ухвали надіслати начальнику державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_1