Справа № 216/1044/20
Провадження № 1-кп/216/617/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 05 лютого 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта не повна загально-середня, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, учень Криворізького професійного ліцею за спеціальністю «Електрогазозварник, електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_2 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 01.01.2020, приблизно о 04.00 год., перебуваючи за запрошенням у приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , помітив на столі в кімнаті вищевказаної квартири мобільний телефон марки «Xiaomi моделі «Mi Max 2 Black» 4/64 GB (ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , серійний № НОМЕР_3 ») вартістю 2999,67 грн. (згідно судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/161 від 17.02.2020), що на той час був у комплекті з чохлом невідомого виробництва та сім-карткою оператора мобільного зав`язку України ПрАТ «Київстар» що відповідає абонентському номеру НОМЕР_4 та сім-карткою оператора мобільного зав`язку ТОВ «Лайфселф», що відповідає абонентському номеру НОМЕР_5 , які не представляють матеріальної цінності (далі за текстом мобільний телефон).

В цей час, ОСОБА_2 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу належний присутньому у тому ж приміщенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон, який викинув через вікно 5-го поверху вищевказаної квартири на землю, після чого через невстановлений слідством час, діючи на досягнення єдиного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, залишив приміщення вищезгаданої квартири та направився до орієнтовного місця падіння мобільного телефону, де підібравши з землі вищевказаний мобільний телефон поклав останній до кишені куртки в якій був одягнений, і з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_4 , матеріальної шкоди у вигляді матеріальних збитків на суму 2999,67 грн. (згідно судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/161 від 17.02.2020).

Враховуючи вищевикладене, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

24 лютого 2020 року до суду надійшла угода про примирення, укладена 21 лютого 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_4 .

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_2 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, під час укладення угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на користь держави.

На момент підписання угоди про примирення ОСОБА_2 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 2 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_2 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Прокурор, обвинувачений, потерпілий, кожен окремо в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
ОСОБА_2 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а отже за такого, угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_2 цілком розуміє положення п.п.1,2 ч.1 ст.473 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим та призначенням йому узгодженого сторонами покарання.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 628,04 грн.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374-376, 471, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 лютого 2020 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному проваджені № 0000262 за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Визнати винним ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 лютого 2020 року покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Роз`яснити ОСОБА_2 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi моделі «Mi Max 2 Black» 4/64 GB (ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , серійний № НОМЕР_3 »), що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки (м.к.п. а.с. 46) залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000262 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1044/20 (1-КП/216/617/20).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1