Справа № 643/493/20
Провадження № 1-в/643/72/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

дільничного лікаряпсихіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 року представник Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» (далі КНП «МПНД № 3») ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій просить прийняти рішення щодо продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_5 терміном на 6 місяців.

В обґрунтування заяви зазначено, що в поле зору психіатрів ОСОБА_5 потрапив у 2012 році, коли вперше потрапив на стаціонарне лікування у ХОКПЛ № 3, а під наглядом МПНД № 3 знаходиться з 2013 року. Вперше проходив лікування у ХОКПЛ № 3 у грудні 2012 року, коли повернувся у гуртожиток в неадекватному стані, у поведінці мав прояви психо-моторного збудження, безсоння, незв`язно говорив, не реагував на зауваження. У стаціонарі був встановлений діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. У 2013 році чотири рази проходив лікування у ХОКПЛ № 3 у зв`язку із загостренням психотичної симптоматики, йому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. В подальшому неодноразово знаходився на лікуванні у ХОКПЛ № 3. Хворий в минулому(приблизно 2012-2014 роки) притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання впродовж 1 року та 3-х місяців за ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. На підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року був госпіталізований для примусового лікування у психіатричному закладі зі звичайним режимом спостереження до ХОКПЛ № 3. Причиною цього стало те, що ОСОБА_5 у червні 2016 року намагався викрасти з магазину пляшку лікеру вартістю 490,00 грн., але був затриманий охоронною службою супермаркету. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні у ХОКПЛ № 3 пройшов МСЕК, де вперше йому було встановлено ІІ групу інвалідності за психічним захворюванням. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2018 року у відношенні ОСОБА_5 було змінено примусові заходи медичного характеру і він був переведений на застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання. Після постанови пацієнта на АППД, останній щомісяця відвідує диспансер. Стан здоров`я стабільний. 03.01.2020 року ОСОБА_5 відвідав диспансер з метою проведення огляду ЛКК КНП «МПНД № 3» для прийняття рішення про продовження чи припинення застосування АППД у відношенні до нього. Під час огляду стан хворого відносно задовільний. Скарги активно не висловлює. Під час знаходження вдома двічі припиняв прийом підтримуючої терапії, у зв`язку з чим через декілька днів з`явився пригнічений настрій, «погані думки у голові», суїцідальні думки, характер прояву яких не хотів розкривати. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, F-20.00.

У судовому засіданні представник КНП «МПНД № 3» лікарпсихіатр ОСОБА_3 підтримала заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 . Зазначила, що амбулаторне лікування ОСОБА_5 є необхідним, оскільки якщо останній буде позбавлений лікування та періодичного контролю з боку лікарів за його станом здоров`я, то може знову вчинити суспільно-небезпечне діяння.

Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 та просив врахувати, що ОСОБА_5 5 разів стаціонарно лікувався в КНП ХОР «ХОКПЛ № 3», що свідчить про те, що останній потребує лікування.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5
ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно нього.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року ОСОБА_5 госпіталізований для примусового лікування у психіатричному закладі зі звичайним режимом спостереження до ХОКПЛ № 3.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2018 року відносно ОСОБА_5 змінено примусові заходи медичного характеру та останнього переведено на примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року продовжено строк застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 терміном на 6 місяців.

Згідно висновку № 1 лікарсько-консультаційної комісії КНП «МПНД № 3» ХМР від 03.01.2020 року, враховуючи високу прогредієнтність захворювання та часті прояви загострення психотичної симптоматики, довготривале знаходження на стаціонарному лікуванні, нестійкий характер ремісії, ЛКК вважає за необхідне продовжити термін застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги строком на 6 місяців.

З вказаного Висновку також вбачається, що в поле зору психіатрів ОСОБА_5 потрапив у 2012 році, коли вперше потрапив на стаціонарне лікування у ХОКПЛ № 3, а під наглядом МПНД № 3 знаходиться з 2013 року. Вперше проходив лікування у ХОКПЛ № 3 у грудні 2012 року, коли повернувся у гуртожиток в неадекватному стані, у поведінці мав прояви психо-моторного збудження, безсоння, незв`язно говорив, не реагував на зауваження. У стаціонарі був встановлений діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. У 2013 році чотири рази проходив лікування у ХОКПЛ № 3 у зв`язку із загостренням психотичної симптоматики, йому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. В подальшому неодноразово знаходився на лікуванні у ХОКПЛ № 3. Хворий в минулому(приблизно 2012-2014 роки) притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання впродовж 1 року та 3-х місяців за ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. На підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року був госпіталізований для примусового лікування у психіатричному закладі зі звичайним режимом спостереження до ХОКПЛ № 3. Причиною цього стало те, що ОСОБА_5 у червні 2016 року намагався викрасти з магазину пляшку лікеру вартістю 490,00 грн., але був затриманий охоронною службою супермаркету. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні у ХОКПЛ № 3 пройшов МСЕК, де вперше йому було встановлено ІІ групу інвалідності за психічним захворюванням. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2018 року у відношенні ОСОБА_5 було змінено примусові заходи медичного характеру і він був переведений на застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання. Після постанови пацієнта на АППД, останній щомісяця відвідує диспансер. Стан здоров`я стабільний. 03.01.2020 року ОСОБА_5 відвідав диспансер з метою проведення огляду ЛКК КНП «МПНД № 3» для прийняття рішення про продовження чи припинення застосування АППД у відношенні до нього. Під час огляду стан хворого відносно задовільний. Скарги активно не висловлює. Під час знаходження вдома двічі припиняв прийом підтримуючої терапії, у зв`язку з чим через декілька днів з`явився пригнічений настрій, «погані думки у голові», суїцідальні думки, характер прояву яких не хотів розкривати. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, F-20.00.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України участь у судовому розгляді особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку щодо необхідності продовження застосування у відношенні ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 369-372, 512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ОСОБА_3 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 22.01.2020 року о 17-00 год.

Суддя ОСОБА_1