Справа № 621/249/20
Пр. № 1-кп/621/123/20
ВИРОК
Іменем України
01 квітня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00 000 23 від 08.01.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, працює електрозварювальником ПАТ «Автотранспортне підприємство 16365», не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року о 15 годині 23 хвилин ОСОБА_4 перебував в приміщенні торгівельної зали магазину «Продукти-219» ТОВ «АТБ - Маркет» за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, 25, та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації такого злочинного умислу ОСОБА_4 08.01.2020 о 15 години 23 хвилини підійшов до полиць з рибною продукцією, де переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку трьох банок ікри лососевої зернистої 120 грам виробництва ТОВ «Рибкоппродукт», вартістю 545,10 гривень.

Заволодівши викраденим майном, виконавши всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 намагався покинути приміщення вказаного магазину та розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 з викраденим майном було затримано охоронцем вказаного магазину на місці вчиненого злочину.

Представник потерпілої сторони ТОВ «АТБ-маркет», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи без потерпілої сторони, претензій матеріального чи морального характеру не має, викрадене майно повернуто, цивільний позов заявляти не буде, що, враховуючи приписи ст.325 КПК України, думку прокурора, обвинуваченого, не перешкоджає розгляду справи.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому злочині за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) визнав повністю, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію злочину за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України не оспорював.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений показав обставини скоєння ним злочину так як вони викладені вище та в обвинувальному акті, зазначив, що мав намір вкрадену ікру продати, щоб були гроші на день народження дитини жінки, з якою він проживає в цивільному шлюбі, оскільки виплату заробітної плати на роботі затримали. Обвинувачений висловив позицію, за якою більше він такого не вчинить ні за яких умов, готовий понести покарання, він має фінансову можливість сплатити штраф, адже працює офіційно.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка); такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, працює, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та інших осіб на утриманні не має, за місцем проживання до адміністративної відповідальності селищною радою не притягався.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції за ч.1 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого (звіт про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №64/20 від 10.01.2020).

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання не має.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 400 (чотириста) гривень, перерахувавши їх на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні №00 000 23 від 08.01.2020, передані на зберігання ТОВ «АТБ маркет» в особі представника ОСОБА_5 , залишити ТОВ «АТБ Маркет».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1