Провадження № 1-кс/761/8492/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 14.04.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005410 від 10.05.2017,-
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 14.04.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005410 від 10.05.2017.
На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 14.04.2020 старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0005410 від 10.05.2017 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Зазначену постанову ОСОБА_3 вважає незаконною і необґрунтованою, оскільки на його переконання, встановлюючи факт відсутності у неї тілесних ушкоджень, заподіяних внаслідок ДТП, яке відбулося 20.03.2017, приблизно о 14 годині, на площі Перемоги в місті Києві слідчий посилався лише на висновки експертів за результатами проведення судово-медичних експертиз, в тому числі, на висновок експерта №383/Е та висновок експерта №1098/Е, при цьому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №761/27184/19 з метою усунення протиріч між раніше проведеними судово-медичними експертизами та іншими матеріалами справи у кримінальному провадженні №0005410 від 10.05.2017 призначено комісійну судово-медичну, виконання якої доручено експертам Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради. Слідчий у своїй постанові також посилається на висновок №116, однак заявник його не сприймає як допустимий доказ, враховуючи, що експертиза призначалася ухвалою слідчого судді за клопотанням потерпілого, однак потерпілому, в супереч ч.9 ст.101 КПК України, її висновок надано не було та слідчому вона його не надавала, у зв`язку з чим зазначає, що джерело отримання слідчим висновку №116 не є процесуальним, зазначивши також, що проведення експертизи було доручено Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, а проведено експертами Бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради, при цьому, відомостей про останнє як про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Враховуючи зазначене та не наведення слідчим будь-яких інших доказів відсутності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ініціатор скарги просить скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечував, зазначив, що рішення є законним та обґрунтованим, належним чином дана оцінка зібраним матеріалам.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, надані слідчим в судовому засіданні для огляду, приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 14.04.2020 закрито кримінальне провадження №0005410 від 10.05.2017 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Звертаючись до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_3 зазначає, що слідчим невірно констатовано відсутність тілесних ушкоджень у неї для кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, оскільки слідчим взято за основу два висновки судово-медичної експертизи, які є сумнівними, що підтверджується призначенням слідчим суддею комісійної експертизи, проведення якої доручено експертам Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, висновок якої вона, як ініціатор проведення експертизи, в порушення частини 9 статті 101 КПК України, не отримувала, у зв`язку з чим її надходження до слідчого та взяття ним її за основу обґрунтування є, на думку ОСОБА_3 , неправильним, оскільки вона вважає такий висновок недопустимим доказом та просить скасувати оскаржувану постанову.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Досліджуючи постанову слідчого від 14.04.2020 про закриття кримінального провадження, а також надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого прийнято на підставі проведеного досудового розслідування та аналізу і оцінки зібраних доказів, в тому числі: висновку експерта №1098/Е, висновку експерта №384/Е, висновку комісійної судово-медичної експертизи №116.

Так, аргументуючи висновок про закриття кримінального провадження, серед іншого, слідчий вказує на те, що в ході розслідування було встановлені невідповідності в діях водія ОСОБА_6 вимогам п.п.10.1, 16.6 ПДР України, а в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п.8.7.3 (ґ), 8.11, 12.4 ПДР України та проведеними експертизами, зокрема, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №116 будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 виявлено не було. У зв`язку з чим слідчий дійшов висновку, що дії винного водія не можуть бути кваліфіковані за ст.286 КК України, оскільки відсутній обов`язків елемент об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: настання наслідків у вигляді заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху щонайменше середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Зазначеним рішенням вирішено направити копії матеріалів Управління патрульної поліції міста Києва для притягнення водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Доводи заявника щодо отримання слідчим висновку комісійної судово-медичної експертизи № 116 у поза процесуальний спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження документами щодо надіслання висновку експерта №116 слідчому, оскільки згідно частини дев`ятої статті 101 КПК України, на яку вказує заявник, висновок експерта передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза. При цьому, зазначена норма не передбачає безпосереднього вручення експертом стороні-ініціатору експертизи, а передбачає передання, а також не передбачає заборони надання висновку особам, які уповноважені надавати правову оцінку обставинам, встановленим у висновку та перевіряти його на належність, допустимість та достовірність як доказу, а в даному конкретному випадку передання було здійснено через слідчого, якому адресувався висновок та, згідно наявної в матеріалах кримінального провадження розписки представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про ознайомлення з висновком, потерпілому надано можливість ознайомитися з ним. Висновок направлявся слідчому в даному кримінальному провадженні, який здійснює досудового розслідування, враховуючи що саме слідчий на даній стадії його може оцінити як доказ та надати правову оцінку обставинам, встановленим під час його складання.

Твердження заявника щодо недопустимості висновку експерта №116 як доказу не знаходять свого обґрунтування, враховуючи, що, згідно ч.1 ст.94 КПК України, оцінку достовірності та належності доказів здійснює слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до частини першої статті 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Щодо пояснень ОСОБА_3 на предмет недопустимості висновку експерта як такого, що проведено не тією установою спростовуються наявною на висновку печаткою Обласного бюро судово-медичної судово-медичної експертизи Житомирської області, тобто експертизу проведено та висновок зроблено експертами того експертного закладу, якому доручалося ухвалою слідчого судді.

Доводи заявника щодо незаконності та необґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду провадження та є такими, що зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого.

Аналізом та оцінкою оскаржуваної постанови встановлено, що вона за своїм формальними ознаками відповідає вимогам, які до неї ставляться відповідно до статті 110 КПК України.

Крім того, на переконання слідчого судді згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, яків б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 110, 284, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 14.04.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005410 від 10.05.2017 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1