Справа № 359/1962/20
Провадження №1-в/359/91/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
5 березня 2020 року адміністрація ДУ «Бориспільської виправної колонії №119» звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 вже відбув 2/3 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення та має заохочення. Враховуючи вищезазначене адміністрація ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» просила суд звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання.

В судове засідання учасники (прокурор, засуджений, представник БВК №119) не з`явилися в судове засідання, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, прокурор, засуджений та представник БВК №119 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, засуджений та представник БВК №119 в заявах клопотання підтримали та просили задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Неявка останніх не перешкоджає розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.

Так, ОСОБА_3 засуджений 30.09.2015 року Дарницьким районним судом міста Києва за ст.309 ч.1, 7, 72 ч.5 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30.03.2016 року відповідно до ст.72 ч.5 КК України зараховано з 26.08.2015 року по 09.11.2015 року та з 10.02.2016 року по 30.03.2016 року. Початок строку: 26.08.2015 року. Кінець строку: 23.10.2020 року. Ст. 81 К України (УДЗ): 23.12.2018 року.
З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 26.08.2015 року. Під час знаходження в державній установі «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе негативно, до вступу вироку в законну силу мав 1 стягнення, заохочень не мав. До праці не залучався. 03.03.2016 року був направлений етапом до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для прийняття участі у проведенні судового засідання Апеляційного суду міста Києва, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. 07.04.2016 року повернувся до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» для подальшого відбування покарання. На даний час характеризується позитивно, отримав 1 стягнення за порушення режиму відбування покарання, яке погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 8 заохочень правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримуй дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Наданий час працевлаштований в їдальні установи кухарем. Відношення до праці сумлінне. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкому тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів , якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою у стан зви ставиться з розумною ініціативою. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених в розділі «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт». Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій за програмою «Санітарно- побутова секція». Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України не підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. 16.03.2017 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст.101 КВК України, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії було відмовлено, оскільки засуджений стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. 22.02.2018 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст.82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії було відмовлено у застосуванні пільги. 27.12.2018 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення, але за рішенням комісії установи йому було відмовлено. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення. За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку. За зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, має вісім заохочень. Відношення до праці добре, до виконання вимог персоналу установи встановлених законодавством ставиться сумлінно, вказане підтверджується відповідними характеристиками на засудженого, наданими адміністрацією БВК №119.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Тому суд вважає за доцільне клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» задовольнити та звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину покарання, яка становить 7 місяців 10 днів.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 536-539 КПК України, ст. 158 КВК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину основного покарання (призначеного за вироком від 30.09.2015 року Дарницьким районним судом міста Києва за ст.309 ч.1, 7, 72 ч.5 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі), - що становить 7 місяців 10 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1