Справа № 487/8707/19
Провадження № 1-кс/487/1036/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Орель» ОСОБА_3 звернувся зі скаргою про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що оскаржувана постанова, в порушення вимог ст. 9 КПК України, є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню, а встановлені ним факти не отримали належної правової оцінки, тому вважає, що існують підстави для скасування вказаної постанови.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, з викладених в неї обставин, просив про її задоволення.

Слідчий до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги буда повідомлена, належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.306 ч.3 КПК України, неявка слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000080, слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.09.2019 року зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у заяві ОСОБА_3 від 20.06.2018 року

Із змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що, на його думку, слідчими СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області було допущено недбалість під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001662, яка полягає у не долучені до матеріалів кримінального провадження його клопотання від 07.07.2015 року та втраті ряду документів, а саме свідчень осіб щодо неправомірних дій відносно належного ТОВ «Орель» майна.

На виконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року прокуратурою Миколаївської області 02.11.2019 року відомості по заяві ОСОБА_3 від 20.06.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою заступника прокурора Миколаївської області від 07.11.2018 року підслідність кримінального провадження було визначено за слідчим відділом УСБУ в Миколаївській області.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва Миколаївської області від 29.01.2019 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Згідно з дорученням від 26.02.2019 року проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 ..

Постановою від 31.05.2019 року слідчим що слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 кримінальне провадження №00000080 від 01.11.2018 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом з тим, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону у повному обсязі не дотримався.

Так, в постанові про закриття кримінального провадження, слідчий посилалась на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме завдання істотної шкоди потерпілому, з зазначивши, що сам ОСОБА_3 про спричинення йому шкоди не зазначав, та інші докази зібрані під час досудового розслідування також не свідчать про її існування.

Проте, як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 19.11.2018 року, проведеного оперуповноваженим Первомайського МРВ УСБУ в Миколаївській області за дорученням слідчого СВ УСБ України у Миколаївській області, ОСОБА_3 зазначав про завдання йому істотної матеріальної шкоди, документальні докази на підтвердження якої, за його твердженнями, знаходилися у матеріалах кримінальних проваджень №9999917 та №10001662.

Однак, слідчим вказані покази потерпілого не було перевірено, шляхом його повторного допиту у порядку ст. 224 КПК України, а за необхідності вчиненням інших слідчих дій, та не надано належної оцінки при винесені постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказане свідчить проте, що слідчим не було дотримано вимог закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності ( ст. 9, 383, 384 КПК України).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування слідчим не було в повному обсязі проведено досудове розслідування у кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України та на підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що постанова слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року підлягає скасуванню, а скарга директора ТОВ «Орель» ОСОБА_3 задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №00000080 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1