Провадження № 1-кп/331/143/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000582 від 06.04.2019 у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду даного кримінального провадження від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про закриття кримінального провадження за епізодом крадіжки у неї ноутбуку ОСОБА_3 , мотивована тим, що вона та обвинувачений є співмешканцями, тому вона має право відмовитися від підтримання обвинувачення, оскільки дана категорія справ є справою приватного обвинувачення. Оскільки, викрадене майно їй повернуто, ОСОБА_3 є її співмешканцем, просила закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_8 , зазначивши, що під час розслідування кримінального провадження достовірних даних про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вели спільне господарство та проживали однією родино немає, тому відсутні підстави вважати їх членами однієї родини.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 підтримали думку потерпілої та підтвердили, що обвинувачений та потерпіла більше трьох місяців мешкали за однією адресою місця проживання потерпілої, вели спільний бюджет та господарство, тому є всі підстави вважати їх співмешканцями та, відповідно, підстави для закриття провадження по цьому епізоду ч.2 ст. 185 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 477 КПК України в редакції від 11.01.2019 (чинної на момент вчинення кримінального правопорушення) кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених:

1) частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження), частиною першою статті 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин), статтею 126-1 (домашнє насильство), частиною першою статті 129 (погроза вбивством без обтяжуючих обставин), статтею 132 (розголошення відомостей про проведення медичного огляду на виявлення зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби), частиною першою статті 133 (зараження венеричною хворобою без обтяжуючих обставин), статтею 134 (незаконний аборт або стерилізація), частиною першою статті 135 (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 136 (ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 139 (ненадання допомоги хворому медичним працівником без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 142 (незаконне проведення дослідів над людиною без обтяжуючих обставин), статтею 145 (незаконне розголошення лікарської таємниці), статтею 151-2 (примушування до шлюбу), частиною першою статті 152 (зґвалтування без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 153 (сексуальне насильство), статтею 154 (примушування до вступу в статевий зв`язок), частиною першою статті 161 (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або релігійних переконань без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 162 (порушення недоторканності житла без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 163 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 164 (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 165 (ухилення від сплати коштів на утримання непрацездатних батьків без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 168 (розголошення таємниці усиновлення (удочеріння) без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 176 (порушення авторського права і суміжних прав без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 177 (порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію), статтею 180 (перешкоджання здійсненню релігійного обряду), статтею 182 (порушення недоторканності приватного життя), частиною першою статті 194 (умисне знищення або пошкодження майна без обтяжуючих обставин), статтею 195 (погроза знищення майна), статтею 197 (порушення обов`язків щодо охорони майна), статтею 203-1 (незаконний обіг дисків для лазерних систем зчитування, матриць, обладнання та сировини для їх виробництва), частиною першою статті 206 (протидія законній господарській діяльності без обтяжуючих обставин), статтею 219 (доведення до банкрутства - щодо дій, якими завдано шкоду кредиторам), статтею 229 (незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару), статтею 231 (незаконне збирання з метою використання або використання відомостей, що становлять комерційну або банківську таємницю), статтею 232 (розголошення комерційної або банківської таємниці), статтею 232-1 (незаконне використання інсайдерської інформації - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам окремих громадян або інтересам юридичних осіб), статтею 232-2 (приховування інформації про діяльність емітента), частиною першою статті 355 (примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань без обтяжуючих обставин), статтею 356 (самоправство - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника), частиною першою статті 361 (несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 362 (несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, без обтяжуючих обставин), статтею 364-1 (зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-1 (перевищення повноважень службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-2 (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги) Кримінального кодексу України.

Дійсно, відповідно до пункту 7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством. Частиною 4 ст.26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Однак, як вбачається зі змісту ст. 477 КПК України вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, не відноситься до злочинів у формі приватного обвинувачення.

В той же час суд зазначає, що вказана категорія злочинів дійсно мала визначення злочинів приватного обвинувачення на підставі п.3 ч.1 ст. 477 КПК України, якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого, однак вказана норма виключена та є нечинною з 11.01.2019.
Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що станом на момент розгляду справи судом та на момент вчинення кримінального правопорушення (02.04.2019) право потерпілого на відмову від обвинувачення щодо злочинів, передбачених ст. 185 КК України з підстав, визначених у п. 3 ч.1 ст. 477 КПК України, відсутнє. За таких обставин, клопотання потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 26, ст. 284, ст. 372, ст. 477 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_8 ро закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку із її відмовою від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1