Справа № 643/20/20
Провадження № 1-кс/643/113/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005995 від 05.11.2019 за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005995 від 05.11.2019 за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 накладений арешт на майно, вилучене під час обшуку, проведеного 04.12.2019 за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Вилученим та арештованим майном є належні ОСОБА_3 зброя, дозвіл на володіння якою наявний у останнього, мобільний телефон, документи, що посвідчують особу на ім`я інших людей та інші документи ОСОБА_3 ; належні ОСОБА_4 планшет та мобільні телефони, кілька мобільних телефонів, що використовувались дітьми останніх.

Заявник просить скасувати арешт майна, посилаючись на те, що вилучене майно не є речовими доказами, його арешт не переслідує жодної з мети, переліченої в ч. 2 ст. 170 КПК України, потреби досудового розслідування не вимагають застосування арешту вилученого майна, яке, до того ж, належить особам, допитаним в якості свідків у кримінальному провадженні, які не мають жодного відношення до подій, які розслідуються.
В суді ОСОБА_5 підтримав клопотання та зазначив, що визнання слідчим вилученого майна речовими доказами не обґрунтовано, так як воно не відповідає критеріям, переліченим в ст. 98 КПК України, а сама постанова від 04.12.2019 про визнання речовими доказами жодним чином не вмотивована. Арешт майна, яке не має для кримінального провадження жодного значення, обмежує права власників щодо користування ним та створює складнощі у сімейному житті, так як ОСОБА_3 й ОСОБА_4 є багатодітними батьками, а відсутність мобільних телефонів унеможливлює належний контроль та догляд за дітьми.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку свого представника.

Слідчий та прокурор до суду не з`явились, від другого надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Супровідним листом за підписом начальника СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області до суду надійшли матеріали кримінального провадження.
Розглянувши клопотання слідчий суддя встановив наступне: СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області розслідується кримінальне провадження за фактом замаху невстановленої особи на заподіяння смерті ОСОБА_6 з використанням в якості знаряддя злочину предмету, схожого на пістолет, шляхом здійснення декількох пострілів, в наслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних кульових поранень живота, стегна, передпліччя.

Ухвалою слідчого судді від 25.11.2019 наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Підставою для надання дозволу на проведення обшуку стали обставини, які дозволяли слідчому судді вважати, що ОСОБА_3 може бути причетним до кримінального правопорушення, а підставою для накладення в наступному арешту на вилучене майно обставини, які вказують, що вилучені речі відповідають критеріям, переліченим в ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами. І арешт має слугувати їх збереженню.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, насамперед записи з камер відеоспостереження, вказують на небезпідставність твердження органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_3 до кримінального правопорушення.

Отже, підстави для накладення арешту, які існували на час постановлення відповідної ухвали, не зникли й на теперішній час. Арешт виправдовує мету збереження вилученого майна як речових доказів, які мають бути досліджені під час розслідування, і арешт майна має сприяти цьому.
Враховуючи стадію розслідування, час, який пройшов з моменту відкриття кримінального провадження та накладення арешту на майно, можна казати, що арешт майна є цілком обґрунтованим і потреба у застосуванні цього заходу не відпала, отже в задоволенні клопотання має бути відмовлено.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власників майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005995 від 05.11.2019 за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складений 14.01.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1