Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/71/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчої : ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
підозрюваного : ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС -криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004535 від 16.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з повною середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда 2 групи, учасником бойових дій не являється,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС-криміналіст СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесеним в кримінальному провадженні № 0004535 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004535 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Закінчити досудове розслідування на даний час, неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок призначеної стаціонарної психіатричної експертизи щодо братів ОСОБА_7 , які перебувають під стаціонарним наглядом в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», що розташована в м. Дніпро, встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_8 , провести за його участю всі необхідні слідчі дії, вирішити питання про обрання запобіжного заходу, за заявою ОСОБА_9 від 21.12.2019 та за клопотанням представника потерпілої сторони ОСОБА_10 , відповідно до додаткового допиту ОСОБА_11 , додатково допитати ОСОБА_9 та чоловіка ОСОБА_12 громадянина Австралії, в порядку ст. 225 КК України у слідчого судді в період часу з 26.01.2020 року по 03.02.2020 року, оскільки останні взяли квитки і будуть перебувати в Черкасах саме в ці дні, а в подальшому участі в судових засіданнях взяти не зможуть, так як виїздять на постійне місце проживання до Австралії, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, оголосити всім учасникам кінцеві підозри, виконати вимоги ст. ст. 290-292 КПК України.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 16.01.2020 року, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників події, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин з корисливих мотивів, групою осіб, пов`язаний із застосуванням насильства, маючи значну перевагу в фізичній силі, кількості осіб, під час вчинення вказаного правопорушення, тому мав і повинен був усвідомлювати власні дії під час вчинення вказаного правопорушення та передбачити можливі наслідки, а також мав можливість вплинути на інших учасників бійки та зупинити їхні дії, проте цього не зробив, був знайомий з свідками у вказаному кримінальному провадженні, це дає підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати та узгодити свою позицію з іншим підозрюваним ОСОБА_13 , місце знаходження якого на даний час не відоме та останній перебуває в розшуку, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись ст. 63 Конституції України, від показів відмовляється, тобто з органами слідства не співпрацює, ніде не працевлаштований, тому не має жодного джерела доходів, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та виїхати на заробітки, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, тому під страхом покарання, яке йому загрожує у відповідності до п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, безперешкодно може виїхати в іншу область, де буде переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, просить застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Просять продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.02.2020 року, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідча ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, повідомили, що підозра необґрунтована та відсутність ризиків.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 17.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, з урахуванням зібраних доказів, 27-28.11.2019 року ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_13 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників події у цьому ж кримінальному провадженні. Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників події в даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя враховує як тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , так і дані про особу підозрюваного, який сталих соціальних зв`язків не має, ніде не працює. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості. Крім того, органом досудового розслідування на даний час не виявлено усіх осіб, які брали участь у вчиненні кримінального правопорушення, один із підозрюваних ОСОБА_13 знаходиться в розшуку, тому існує висока вірогідність спілкування між підозрюваними у кримінальному провадженні задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілих.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновку стаціонарної психіатричної експертизи щодо братів ОСОБА_7 , які перебувають під стаціонарним наглядом в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» в м. Дніпро; встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 та провести за його участі всі необхідні слідчі дії, вирішити питання про обрання запобіжного заходу, оголосити всім учасникам кінцеві підозри, виконати вимоги ст. ст. 290-292 КПК України. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, в сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

А тому, враховуючи вищенаведене, ризики які продовжують існувати, тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 строком до 16.02.2020 року включно в межах досудового розслідування, без права внесення застави, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 197, ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких підстав, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави до 16 лютого 2020 року включно.

Перевести підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» для продовження проведення психіатричної експертизипо кримінальному провадженню №0004535 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, згідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2019 року.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику та направити до Черкаського слідчого ізолятора та Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.01.2020 о 10 год. 10 хв.
Слідчий суддя: ОСОБА_1