Справа № 159/6310/19 Провадження №11-кп/802/259/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, без визначеного місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з середньо освітою, утриманців не має, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 04.07.2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року у виді 1 (одного) місяця арешту, що, відповідно, до п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 01 (один) місяць.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Ухвалено зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 весь термін його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні - з 24.09.2019 року і по день набрання даним вироком законної сили включно та термін відбування ним покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року за період з 19.09.2019 року по 23.09.2019 року включно з розрахунку, що, відповідно до п.«а» ч.1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 у дохід держави процесуальні витрати у справі в сумі:
- 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення судової експертизи (висновок № 471 від 23.08.2019 року);
- 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення судової експертизи (висновок № 383 від 31.07.2019 року).
Вироком вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, у липні 2019 року, знаходячись у с. Заріччі Ковельського району Волинської області, на полях назбирав поодиноких рослин роду мак снотворний, які переніс до будинку за місцем проживання: по АДРЕСА_1 , де відділив головки від стебел, чим повторно незаконно придбав та виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку масою 64,82 г. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 15.07.2019 року на маршрутному таксі сполученням «Заріччя Ковель» перевіз вищевказану макову соломку масою 64,82 г в м. Ковель Волинської області, де повторно незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Крім цього, він же 16.07.2019 року, перебуваючи у с. Кругелі Ковельського району Волинської області, на пустирі неподалік вищевказаного населеного пункту знайшов, рослини роду конопель, з яких зірвав листя, чим повторно незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 14,0577 г.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 того ж дня повторно перевіз вище вказаний наркотичний засіб у м. Ковель Волинської області, де повторно незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.
У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та кваліфікації дій, вважає вирок необґрунтованим та незаконним в частині призначення покарання.

Вказує, що судом першої інстанції, при обранні міри покарання, не взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та стан його здоров`я. Просить вирок суду скасувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджується зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.309 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 в суді першої інстанції повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні і фактичних обставин скоєного ним злочину не оспорював. Також не оскаржувались такі обставини іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як зазначено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному вироку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному вироку.

Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання місцевим судом були повністю дотримані. Також в повній мірі було враховано обставини, на які зроблено посилання апелянта у своїй апеляційній скарзі.
Зокрема, при призначенні покарання судом враховано, що обвинувачений вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Належним чином враховано дані про особу, а саме, те що ОСОБА_7 позитивно характеризується по місцю фактичного проживання (а.с. 46), не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; не має утриманців; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє 04.07.2019 року, тобто, є схильним до вчинення деліктів; стан його здоров`я - перебуває на обліку у лікаря нарколога з 02.03.2005 року; тривалий час хворіє (довідка № 27 від 08.10.19 р., видана КП «Волинський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр» Волинської облради) та перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні.
Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст.67 КК України, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочину.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, при призначенні покарання, в повній мірі дотримано вимог закону; покарання відповідає принципу індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для скасування вироку за твердженнями, викладеними в апеляційній скарзі обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.
Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи обвинуваченого є необґрунтованими, не підлягають до задоволення, відсутні підстави для скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року щодо нього - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/