Справа № 307/1808/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/158/20 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 02. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_9 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу з 23 год. по 06 год., не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду.
Строк дії ухвали визначено до 24.04.2020.
Клопотання начальник слідчого відділення обґрунтував тим, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 10.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 30. 04. 2019 близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на вул. Миру біля дворогосподарства, № 132 в с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих

-2-

безпричинно наніс удар резиновою палицею спеціально пристосованою та заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень в область голови ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми лобної ділянки голови зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 від 08. 05. 2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.
Крім того 30. 04. 2019 близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на вул. Миру біля дворогосподарства №132 в с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих безпричинно наніс декілька ударів резиновою палицею спеціально пристосованою та заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень в область спини ОСОБА_11 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця зовнішньої поверхні лівого плеча та синця задньої поверхні тулуба зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 115 від 08. 05. 2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України. 11. 06. 2019 ОСОБА_9 вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Клопотання обґрунтоване метою запобігання спробам ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дає підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Також слідчий суддя вказав, що наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно пливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення є припущенням органу досудового розслідування, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані. За таких обставин один лише характер діяння у вчиненні якого він підозрюється ОСОБА_9 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту. При цьому, слідчий суддя вказав, що існують наявні підстави

-3-

для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважав, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

В апеляційній скарзі прокурор Тячівської місцевої прокуратури просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25. 02. 2020, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає дане судове рішення незаконним. Зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 11. 06. 2019 ОСОБА_9 було вручено та повідомлено про підозру. Вказує на те, що ОСОБА_9 на даний час відсутній по місцю свого проживання, і його місцезнаходження не відоме, оскільки переховується від органу досудового розслідування. Підозрюваний ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Також прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, саме, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує на те, що у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 07 (семи) років.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду прокурор та підозрюваний ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Також, апеляційний суд враховує клопотання прокурора, який просить розглянути апеляційну скаргу у його відсутності та залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки підозрюваному продовжено вказаний запобіжний захід місцевим судом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_5 , який підтримав клопотання прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 25. 02. 2020 відповідає.

-4-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000150 від 10.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
11. 06. 2019 ОСОБА_9 вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 25. 02. 2020 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год. по 06 год. наступного дня, строком до 24. 04. 2020.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
-5-
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні начальника слідчого відділення не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу ОСОБА_9 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.
Разом з тим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту в нічну пору доби. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклав на ОСОБА_9 певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; у період часу з 23 год. по 06 год., не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_9 саме такого виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
-6-
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені обставини не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: