Справа № 751/8592/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/283/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 жовтня 2019 року за № 0006625, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Прилуки Чернігівської області, працюючої директором ПП «Аліпром-Авто», одруженої, має на утриманні сина, з професійно-технічною освітою, інваліда 3 групи за загальним захворюванням, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-29 листопада 2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання і встановлено їй іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2020 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, з призначенням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку 1 рік, і остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_9 відповідно до ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2019, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ», розташованого за адресою: вул. Ринкова, буд. 10 у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиць торгового залу магазину, намагалася таємно викрасти 1 пляшку пива «DINKEL ACKER PRIVAT світле ск/бут Німеччина», об`ємом 0.5 літра, вартістю 36,80 грн., 1 упаковку крил курчат-бройлерів «Наша Ряба», вагою 0,456 кг., вартістю 66,79 грн., 1 банку ікри форелі лососевої зернистої марки «Norven», вагою 120 грам, вартістю 228,20 грн., а всього намагалась таємно викрасти майна на загальну суму 331,79 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», чим намагалась спричинити суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на вказану суму.

Пройшовши через каси магазину та не розрахувавшись за вказаний товар, ОСОБА_9 , виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцями при виході з магазину.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком строком в 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання даного покарання та невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2019, остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання із встановленням іспитового строку в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2019 ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку в 1 рік. Кримінальне правопорушення за вироком, що оскаржується, ОСОБА_9 вчинила 30 жовтня 2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку від 29.11.2019. Однак судом всупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків. Наголошує на зміні вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Інші учасники кримінального провадження не оскаржували вирок.

В клопотанні, яке надійшло на адресу апеляційного суду від обвинуваченої ОСОБА_9 , остання заперечує проти доводів, викладених прокурором в апеляційній скарзі, та просить прийняти рішення відповідно до закону та з урахуванням її інвалідності. У відповідності до цього клопотання, розгляд справи відкладався. В останнє судове засідання ОСОБА_9 не з`явилась, судом була належним чином попереджена про час і місце розгляду справи. Обов`язкова участь обвинуваченої при розгляді даної справи необов`язкова. Інтереси обвинуваченої в судовому засіданні представляв адвокат ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, захисника, який проти задоволення апеляційної скарги не заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку протиправного діяння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялася.

Апеляційний суд відмічає, що доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставинами, інкримінованими в обвинувальному акті, є правильною.

Дії обвинуваченої судом першої інстанції вірно кваліфіковані ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 06 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення,

обставини, при яких його було скоєно, їх наслідки, особу обвинуваченої, яка раніше судима 29 листопада 2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останню звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік (вирок суду постановлено після вчинення кримінального правопорушення по даній справі), задовільну характеристику, те, що вона працює, до адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, являється інвалідом 3 групи загального захворювання, врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, та визнав за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку.

Що стосується тверджень прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частина 4 ст. 70 КК України передбачає, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2019 ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку в 1 рік.

Апеляційний суд відмічає, що в даному випадку переконання суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків є неправильним, оскільки кримінальне правопорушення за вироком, що оскаржується, ОСОБА_9 вчинила 30 жовтня 2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку від 29.11.2019. Однак судом всупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказане порушення є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року - зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком строком в 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання даного покарання та невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2019, остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання із встановленням іспитового строку в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4