Єдиний унікальний номер 448/1998/19
Провадження № 1-кс/448/621/19
УХВАЛА

про арешт майна

20.12.2019 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000568 від 16.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, погоджене із начальником Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000568 від 16.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що 16.12.2019р. біля 10:20 год. в МАПП «Шегині», що в с.Шегині Мостиського району Львівської області, на в`їзд в України з Республіки Польща прибув вантажний автомобіль марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , де під час проведення повної ідентифікації даного транспортного засобу було виявлено ознаки знищення номера кузова транспортного засобу.
Вказує, що в ході огляду місця події, що мав місце 16.12.2019 року, вилучено вказаний транспортний засіб вантажний автомобіль марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , ключ запалювання до такого та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 і №2.
16.12.2019 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 з правовою кваліфікацією за ст.290 КК України.

Зазначає, що 17.12.2019р. постановою слідчого зазначений вище вантажний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 та ключ запалювання до такого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
З огляду на те, що вилучені автомобіль, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключ до автомобіля є предметом вчинення кримінального правопорушення, на якому можуть міститись відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вищевказані речові докази, а також заборону на розпорядження та використання таких і визначити місце зберігання таких.
Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду клопотання, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вказавши, що вимоги клопотання про накладення арешту підтримує у повному обсязі..

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого, власника та користувача майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Проаналізувавши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Судом встановлено, що 16.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене за ст.290 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.12.2019 року вбачається, що Мостиське відділення поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000568 від 16.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а саме щодо таких подій: 16.12.2019р. біля 10:20 год. в МАПП «Шегині», що в с.Шегині Мостиського району Львівської області, на в`їзд в України з Республіки Польща прибув вантажний автомобіль марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , де під час проведення повної ідентифікації даного транспортного засобу було виявлено ознаки знищення номера кузова.

Вказаний транспортний засіб, ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 вилучено та згідно постанови слідчого від 17.12.2019р. - визнано речовими доказами.
Вилучені у даному провадженні речі відповідають критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів, а саме мотоцикл та свідоцтво про його реєстрацію є предметами злочину, а ключі до такого є приналежною річчю, використання якого пов`язане з його володінням та користуванням.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 і №2 вбачається, що власником вантажного автомобіля марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), житель АДРЕСА_1 .

Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно (транспортний засіб, ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) є доказами такого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

В той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу, а власник мотоцикла може в будь-який час його відчужити чи розпорядитися ним.

Враховуючи наведене, а саме те, що на вантажному автомобілі марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та був вилучений в ході огляду місця події 16.12.2019р., наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому такий може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання слідчого є обґрунтованим і таке слід задовольнити.

Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане чи пошкоджене.

Оскільки арешт майна є тимчасовим заходом, то на переконання слідчого судді до проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, інтереси кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права володільця майна та тимчасове позбавлення його права користування таким майном є співмірним заходом завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.

Питання повернення зазначеного майна може бути вирішено після проведення відповідних експертиз.

Щодо клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання майна слід зазначити, що згідно п.п. 1, 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, - сторона обвинувачення сама визначає місце зберігання, а тому в цій частині задоволення клопотання слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.107, 131-132, 170-173, 175, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000568 від 16.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, погоджене із начальником Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно: - автомобіль марки «MAN», німецької реєстрації - реєстр.номер НОМЕР_1 , що зберігається на території ТзОВ «Богдан» (авто термінал) в с.Шегині, вул..Дружби Мостиського району Львівськох області; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та №2 і ключ запалювання до даного транспортного засобу, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з метою забезпечення проведення судових експертиз.
В іншій частині задоволення клопотання відмовити.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1