490/4857/18 01.06.2020
н/п 1-кс/490/184/2020
Справа № 490/4857/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0005267 внесеного 05.12.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань підозрюваній:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Велика Олександрівка, Херсонської області, громадянці України, маючій неповну середню освіту, перебуваючій у цивільному шлюбі, непрацюючій, раніше не судимій, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене із прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 , підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, у кримінальному провадженні №0005267, відомості про яке 05.12.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вислухавши думку прокурора, який доводи клопотання підтримав, пояснення підозрюваної та її захисника, які вважали клопотання прокурора необґрунтованим, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.
З клопотання та наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в листопаді 2018 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, не працюючий, тимчасово проживаючий в м. Одеса, ОСОБА_8 , не маючи законних джерел прибутку, всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських речовин, достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичного засобу «метадону» обмеженого в обігу, та сильнодіючого лікарського засобу «димедрол» заборонено, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних речовин, сильнодіючих лікарських засобів та особами, які здійснюють незаконний збут таких речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та сильнодіючих лікарських засобів на території Миколаївської області, м. Миколаєва та м. Одеси.
Так, приблизно в листопаді 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбали з метою збуту невстановлену кількість наркотичного засобу «метадону», обмеженого в обігу, та сильнодіючого лікарського засобу «димедрол», які почали зберігати в невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.
В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 28.11.2018 ОСОБА_8 , передав ОСОБА_9 для незаконного перевезення та зберігання з метою подальшого збуту та збуту, придбаний ним раніше наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», об`ємом не менше 0,1496 г, та сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» об`ємом не менше 0,1320 г.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 28.11.2018 року, незаконно перевіз невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено «метадон» та сильнодіючого лікарського засобу димедрол (об`ємом не менше 0,1496 г, «метадону» та не менше 0,1320 г, сильнодіючого лікарського засобу «димедрол») та розмістив з метою подальшого збуту у схованці, розташованій за адресою: м. Миколаїв, вул. Миколаївська 22, в кучі з піском з лівої сторони від торця будинку. Після цього, про зазначене місце схованки наркотичного засобу ОСОБА_9 28.11.2018 о 08 годині 30 хвилин телефонним зв`язком повідомив ОСОБА_8 для організації подальшого збуту наркотичного засобу за грошову винагороду.
Так, 28.11.2018 року близько 11 години 40 хвилин « ОСОБА_10 », особисті дані якого були змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зателефонував на абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка представлялась псевдонімом « ОСОБА_11 », з якою домовився про придбання в неї наркотичного засобу. Далі « ОСОБА_10 », за вказівкою, отриманою від ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична (Чигрина) 61, о 12 годині 25 хвилин, здійснив банківську операцію по переказу грошових коштів в сумі 350 гривень на названий ОСОБА_3 банківський рахунок НОМЕР_2 та здійснив поповнення мобільного рахунку НОМЕР_1 на суму 50 гривень за вказівкою останньої в якості сплати решти за наркотичний засіб.
В подальшому, в телефонній розмові ОСОБА_3 повідомила « ОСОБА_10 » адресу місця знаходження наркотичного засобу. Так, « ОСОБА_10 » за вказівкою ОСОБА_3 направився до кучі піску, яка розташована біля будинку №22, по вул. Миколаївській, в місті Миколаєві, в якій виявив раніше залишений ОСОБА_9 контейнер з наркотичним засобом. В той же день о 12.48 годині, « ОСОБА_10 » добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбаний ним за вищевказаних обставин наркотичний засіб, який було поміщено до сейф-пакету та опечатано.
Відповідно до висновку експерта № 14 від 30.01.2019, придбаний « ОСОБА_10 » наркотичний засіб містить у своєму складі: метадон у кількості не менше 0,1496 грамів, що відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено та димедрол у кількості не менше 0,1320 грамів, який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та у незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України, про що 12.04.2019 ОСОБА_3 було заочно повідомлено про підозру.
ОСОБА_3 будучи обізнана про те, що в даному кримінальному провадженні 04.04.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою уникнення покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 3 ст. 321 КК України, перетнула 07.04.2019 державний кордон України у пункті пропуску «Кучурган», що підтверджується витягом з бази даних «відомості про осіб що перетнули державний кордон України».
11.12.2019 на підставі постанови про виділення матеріалів досудового розслідування, з матеріалів досудового розслідування за № 0005267 було виділено матеріали кримінального провадження № 0000641, за фактом вчинення підозрюваною ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, у зв`язку з тим, що вона знаходиться у розшуку.
18.12.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000641, за фактом вчинення підозрюваною ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України було зупинено.
З метою запобігання спроби ОСОБА_3 і надалі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, прокурор просить застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів доходить висновку про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно яких скасовано гриф секретності «таємно», а саме зняття інформації з транспортних, телекомунікаційних мереж, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, спостереження за особою, якими підтверджено факти її злочинної діяльності; висновок експерта (експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № 14 від 30.01.2019; висновок експерта (експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № 238 від 26.02.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ( особа, особисті дані якої були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») від 29.11.2018;протокол допиту свідка ОСОБА_15 ( особа, особисті дані якої були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») від 08.02.2019; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно», свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 злочинів, зазначених у повідомленні про підозру.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом із цим, прокурором під час судового засідання не доведено що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії", відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19.10.1973 р.), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведене наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК Українив обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_3 не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

Отже, керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 27 липня 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1