Справа № 487/124/20
Провадження № 1-кп/487/458/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004314 від 16.11.2019 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004314 від 16.11.2019 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 152 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.04.2020 року відносно ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.06.2020 року.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження на 60 днів строку тримання ОСОБА_6 під вартою без можливості внесення застави у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто необхідністю запобігання спробам ухилитись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі їхнє місце проживання; продовжити злочинну діяльність.
Обвинувачений та його захисник проти продовження строку тримання його під вартою заперечували та просили змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину, які, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та беручи до уваги, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України зменшились, проте не перестали існувати, суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, з урахуванням думки учасників судового провадження, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів до 24 липня 2020 року включно з утриманням в державній установі в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 26.05.2020 року.
Суддя: ОСОБА_7