Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2159/19
Провадження № 1-кс/723/974/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання заступника начальника слідчого відділення Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюється в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.332 КК України

встановив:

Запступник начальника СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 (в подальшому прокурор) про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 22.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 20.05.2019 року вступивши в попередню злочинну змову із ОСОБА_8 та на автотранспорті марки «Мерседес-Бенц» іноземної реєстрації зустрілися в адміністративних межах с. Ропча Сторожинецького району Чернівецької області із чотирма громадянами Ісламської республіки Пакистан з метою надання останнім допомоги в незаконному перетині державного кордону України. В подальшому реалізовуючи незаконну мету переправлення вказаних іноземних громадян через державний кордон ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на окраїні с. Нижні Петрівці залишили вказаних іноземних громадян та порадами вказали їм напрямок руху поза межами існуючих пунктів пропуску.

Ініціатор клопотання зазначає, що 20.01.2020 року ОСОБА_4 було обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком 10 днів до 30.01.2020 року та стверджує, що підставою для внесення цього клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України та вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів і йому слід продовжити строк запобіжного заходу оскільки досудове розслідування по провадженню не завершено та не встановлено місце знаходження іншого підозрюваного ОСОБА_8 .. Він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки вчинив умисний тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, він неодноразово виїжджав за межі території України де проживає його мати ОСОБА_9 . Крім цього він може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органами досудового розслідування не встановлено місце знаходження мобільного телефону який втрачений один із громадян ОСОБА_10 , а також може незаконно впливати на іншого підозрюваного, який перебуває на території України та може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки він не став на шлях виправлення та вживає заходів для уникнення відповідальності. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив продовжити строк запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання його під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання і уточнив обставини зазначені в клопотанні щодо наявності ризиків та зазначив, що всі зазначені ризики є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в ході судового розгляду, заперечили вчинення підозрюваним кримінального правопорушення яке йому інкримінується та крім того зазначили про відсутність будь-яких ризиків. При цьому послалися на позитивну характеристику підозрюваного за місцем його проживання та наявність цього місця постійного проживання. Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що він перебував на заробітках в Росії а потім в Одесі та про те, що його сина підозрюють у вчиненні кримінального злочину йому стало відомо від невістки після проведення в будинку обшуку. Із сином у нього контактів не було так як той виїхав за кордон також на заробітки. Десь в жовтні місяці 2019 року він приїхав додому з Одеси та звернувся до адвоката із документами про підозру, а потім поїхав до сина та разом з ним і адвокатом приїхав додому.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи та допитавши свідка, слідчий суддя вирішуючи клопотання виходить із положень ст.199 КПК України та перевіряє наявність відомостей, що містяться в ст. 184 цього Кодексу та обґрунтування поданого клопотання, щодо доказаності обставин, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, а також обставин, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити крім інших обставин також і посилання на один або кілька ризиків зазначених у ст. 177 цього Кодексу, обставини які свідчать про наявність таких ризиків, а також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, було обрано ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду від 20.01.2020 року з посиланням на обґрунтованість підозри яка підтверджена повідомленням про підозру та показаннями свідків громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 і протоколами впізнання особи ОСОБА_4 по фотографіях.

Крім цього тримання підозрюваного під вартою обґрунтовувалось наявністю одного ризику який пов`язується із можливістю переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Ризики щодо можливості знищення мобільного телефону, який належить свідку та ризик щодо вчинення іншого злочину слідчий суддя знаходив не підтвердженими.

В даному клопотанні прокурор посилається на ті ж ризики, розширюючи їх також і ризиком щодо можливості незаконного впливу підозрюваного на іншого підозрюваного.

Оцінюючи всі зазначені ризики, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що ризики передбачені п.2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилаються ініціатори клопотання знайшли в суді доказове підтвердження.

Доказів існування цих ризиків, або їх появи оскільки вони були відкинуті слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу, до суду не надано.

Зазначення ж в клопотанні про існування можливості у підозрюваного знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органами досудового розслідування не встановлено місце знаходження мобільного телефону який втрачений один із громадян ОСОБА_10 , а також можливості незаконного впливу на іншого підозрюваного, який перебуває на території України, на думку слідчого судді, є некоректним оскільки такі вказівки є голослівними.

При подачі розглядуваного клопотання прокурор зазначив також і про існування чи виникнення нового ризику, а саме можливість у підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не став на шлях виправлення і вживає всіх можливих заходів для уникнення відповідальності.

Таке посилання на думку слідчого судді є взагалі безпідставне, оскільки поява такого ризику в період з 20.01.2020 року, тобто з часу обрання запобіжного заходу і до часу подання клопотання про продовження строку дії цього заходу є настільки сумнівною, що слідчий суддя вважає її надуманою і не приймає до уваги. Перебуваючи в слідчому ізоляторі підозрюваний не вчиняв злочини і не скоював правопорушення. До того ж продовжити кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні,

підозрюваний не має можливості внаслідок об`єктивних обставин пов`язаних із відсутністю осіб які хотіли бути переправленими за межі України.

Разом з тим, на думку суду, ризик щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим. Вказаний ризик слідчим суддею оцінюється з тих міркувань, що підозрюваний після вчинення дій пов`язаних із незаконним переправлянням осіб через державний кордон скрився з місця пригоди. Допускаючи, що підозрюваний не мав стосунку до вчинення злочину, а випадково перебував в автомобілі ОСОБА_8 , яким перевозилися іноземні громадяни, слідчий суддя констатує той факт, що ОСОБА_4 заперечуючи в момент вчинення ОСОБА_8 злочину, після втечі з місця пригоди, будучи, за його словами, законослухняним громадянином, не з`явився до органів Національної поліції та не повідомив про вчинення незаконних дій зі сторони ОСОБА_8 , а виїхав за кордон.

Аналізуючи заперечення сторони захисту проти обґрунтованості підозри, суд констатує, що слідчий суддя під час розгляду клопотань про обрання чи продовження міри запобіжного заходу не уповноважений вирішувати питання наявності чи відсутності в діях осіб складів кримінальних правопорушень, оскільки однією із обставин які слідчий суддя має встановити є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

На думку суду, слідчий та прокурор таку обґрунтованість підозри доказали проведеними впізнаннями за фотографіями та допитами іноземних громадян. При цьому підозрюваний ОСОБА_4 також не заперечує своє перебування в автомобілі ОСОБА_8 , яким перевозилися іноземці до державного кордону України.

Тобто підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України обґрунтовано, і така обґрунтованість підозри буде мати місце до завершення процедури об`єктивного досудового розслідування, в ході якого і може бути встановлено факт вчинення злочину.

Слідчий суддя, виходячи із зазначеного в клопотанні твердження, щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки досудове розслідування не завершено та не встановлено місце знаходження іншого підозрюваного ОСОБА_8 вважає, що така вказівка є протиправною, оскільки перебування одного підозрюваного під вартою не може ставитися в залежність від проблемних питань, які мають бути вирішені органами досудового розслідування.

Досліджуючи питання щодо наявності доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному в клопотанні та підтвердженому в суді ризику, слідчий суддя знаходить, що таких доказів до суду не було представлено, а зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цьому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 є незрозумілою суду з огляду на її абстрактність і відсутність реального зв`язку із фактичними обставинами, оскільки жодного доказу того, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 суду не надано.

При цьому суд враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, є молодою особою, яка позитивно характеризується по місцю проживання, неодружений і до кримінальної чи адміністративної відповідальності взагалі не притягувався, а отже має гарну репутацію і міцні соціальні зв`язки.

Разом з тим ні обґрунтованість підозри ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки всі зазначені в ст.176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні слідчий та прокурор довели суду, що підозра повідомлена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п.1 ч.1 ст.194 КПК України та існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, що відповідає обставині встановленій в п.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленому в суді ризику.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності та необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язок прибувати до слідчого з визначеною ним періодичністю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний час доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_4 , слід розуміти будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, включаючи приміщення, не призначені для проживання, які є складовою будинку.

Суд знаходить також, що на обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язок пов`язаний неможливістю порушення обраного запобіжного заходу .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника СВ Сторолжинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області та прокурора в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити за недоведеністю всіх обставин встановлених в ч.1 ст.194 КПК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 60 (шістдесят) днів із забороною цілодобового залишення ним житлового будинку АДРЕСА_1

.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , протягом двох місяців, прибувати до слідчого заступника начальника СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області чи до інших слідчих в провадженні, з визначеною ними періодичністю, а також здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання ОСОБА_4 під вартою.

Ухвалу передати для виконання до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» та до Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, який повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 і повідомити про це Сторожинецький районний суд Чернівецької області .

Строк дії ухвали рахувати до 27 березня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя :