провадження № 51-2943ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року,
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Київський апеляційний суд ухвалою від 26 травня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзіОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 26 травня 2020 року і призначити новий розгляд у цьому суді.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Частиною 3 ст. 307 КПК установлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 91 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. До того ж, у ст. 309 вказаного Кодексу визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції встановив, що слідчий суддя прийняв рішення, передбачене КПК, яке не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури. За таких обставин, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Конституційний Суд України у рішенні від 17 червня 2020 року № 3-180/2018 (1644/18) дійшов висновку, що положення ч. 3 ст. 307 Кодексу в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, є обмеженням конституційного права на судовий захист стосовно гарантій на апеляційний перегляд справи, а отже, суперечать положенням ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 8, частин 1, 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.
Разом з тим, відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Оскільки оскаржена ухвала постановлена апеляційним судом 26 травня 2020 року, тобто до дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність положень ч. 3 ст. 307 КПК, то суд апеляційної інстанції діяв в межах ч. 4 ст. 399 КПК.
За таких обставин доводи скаржника про порушення апеляційним судом вимог КПК є безпідставними.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5