Справа № 590/569/20
Провадження № 1-кс/590/93/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року

Слідчий суддя Ямпільського районного суду Сумської області - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ямпіль Сумської області клопотання слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ямпільського відділу Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 30.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.05.2020 року до Ямпільського районного суду Сумської області надійшло клопотання слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ямпільського відділу Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме на невстановлену культуру, яка на даний час вирощується на земельній ділянці державної власності в контурах НОМЕР_1 та 296, за територією Марчихинобудської сільської ради, шляхом заборони їх відчуження, знищення насаджень чи проведення інших дій з ним, чи здійснення будь-яких інших дій, не пов`язаних з проведенням слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.04.2020 року за №0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Фактичні обставини: невстановлена особа самостійно без встановлених на те законних підстав самовільно зайняла земельну ділянку загальною площею 13,8 га земель державної власності вартістю 406108,33 грн., за межами населеного пункту (сінокосу) в контурах 295, 296 на території Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району.

Даний факт 30.04.2020 року був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Зазначеними діями невстановленої особи порушено вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку державної власності площею 13,8 га за межами Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області.

На даний час є підстави вважати, що невстановлені особи умисно, з корисливих мотивів, при відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на землю, самовільно зайняли та використовують на даний час земельну ділянку загальною площею 13,8 га, яка розташовується в контурах НОМЕР_1 та 296 за межами Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області, внаслідок чого земельним ресурсам держави завдано значної шкоди.

Згідно з викопіюванням з публічної кадастрової карти України вказана земельна ділянка загальною площею 13,8 га, яка розташовується за територією Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області в контурах 295 та 296, перебуває у власності держави.

Так, проведеним оглядом місця події від 13.05.2020 року на земельній ділянці, яка розташована в контурах НОМЕР_1 та 296, встановлено, що станом на 13.05.2020 року на зазначеній земельній ділянці, ґрунт оброблений. Також проведеним оглядом встановлено, що ростучі у певному порядку рослини невстановленої на момент огляду культури висотою близько від 2 до 4 см., якою повністю засіяно всю територію оглядової земельної ділянки.

Слідчий СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив суд постановити ухвалу про арешт майна, вказаного в клопотанні.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України виклик власника вказаних насаджень невстановленої культури на земельній ділянці не здійснювався.

Заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно із витягом з ЄРДР за №0000065 від 30.04.2020 року встановлено, що Ямпільське ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 30.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
13.05.2020 року слідчим СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд земельної ділянки, яка розташована в контурах 295 та 296, в ході якого встановлено, що станом на 13.05.2020 року на зазначеній земельній ділянці ґрунт оброблений. Також проведеним оглядом встановлені ростучі у певному порядку рослини невстановленої на момент огляду культури висотою близько від 2 до 4 см., рослинами невстановленої на момент огляду культури повністю засіяно всю територію оглядової земельної ділянки.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Диспозиція ч.1 ст.197-1 КК України передбачає, що самовільним зайняттям земельної ділянки повинна бути завдана значна шкоди її законному володільцю або власнику.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд вказує, будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (справа «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, остаточне рішення від 10 травня 2011 року, п. 39).
Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України» (заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п.101).
На час розгляду клопотання слідчим не надані конкретні докази, які безпосередньо вказували б на ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Також слідчим не встановлено власника земельної ділянки загальною площею 13,8 га, яка розташована в контурах НОМЕР_1 та 296 за межами Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області; не здійснено жодних слідчих дій на встановлення завданої шкоди власнику земельної ділянки.
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, таким чином у даному кримінальному провадженні не встановлено винну особу, яка здійснила самовільне зайняття земельної ділянки, у зв`язку з чим немає підстав для визнання майна, на яке слідчий просить накласти арешт та за допомогою якого, на думку слідчого, було вчинено дане кримінальне правопорушення, та яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Крім того, звертаючись з відповідним клопотанням слідчий повинен був зазначити документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном. Разом з тим, до матеріалів клопотання доданий лише протокол допиту свідка ОСОБА_5 , відповідно до якого остання пояснює, що вона не володіє інформацією про власника вказаної земельної ділянки, хто саме зайняв вказану земельну ділянку та проводить її обробку вона не знає, що на думку слідчого судді не може бути об`єктивним доказом цього факту, оскільки не підтверджується жодними відповідними документами.
Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.
Оцінюючи викладені обставини, за відсутності на момент розгляду клопотання будь-яких доказів про самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для накладення арешту на вказане майно.
Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ямпільського відділу Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 30.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 18.05.2020 року.

Слідчий суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1