Провадження № 1-кп/947/1041/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000637 від 27.04.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Ананьївської 2-ої сільської ради Ананьївського району Одеської області, одружений, з неповною середньою освітою, не працевлаштований, раніше судимий:
-28.05.2002 Жовтневим районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, іспитовий строк 2 роки. Постановою Жовтневого районного суду м.Одеси від 18.04.2003 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком було скасовано і направлено ОСОБА_3 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст.81 КК України 12.03.2004 ОСОБА_3 на підставі постанови Песчанського районного суду Вінницької області від 04.03.2004 був умовно-достроково звільнений, невідбутий строк покарання 7 місяців 11 днів;
-13.02.2006 Ананьєвським районним судом Одеської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м.Одеси від 28.05.2002 року, остаточно до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі;
-18.08.2010 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК україни до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;
-19.10.2011 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, на підставі ст.71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі не відбутого за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 18.08.2010 року, остаточно до відбуття 7 років 3 місяця позбавлення волі, звільнився 27.05.2016 по відбуттю строку покарання,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , повторно, 26.04.2020 приблизно о 02:00 год., більш точний час органами досудового розслідування не встановлений, знаходячись біля будинку №81 по вулиці Академіка Вільямса в м.Одесі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, маючи корисний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом демонтажу, умисно таємно викрав з автомобіля «Hyundai Accent», 2011 року випуску, синього кольору, який належить ОСОБА_6 передній та задній державні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , вартістю 171,84 грн., із номерними рамками чорного кольору, у кількості 2-х од., вартістю 81,66 грн. Після чого із викраденим майном з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 253,50 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та заробляє на прожиття випадковими заробітками. 26.04.2020 року, приблизно о 02:00 год., знаходився біля будинку №81 по вулиці Академіка Вільямса в м.Одесі, він вирішив вкрасти номерні знаки автомобіля, які потім повернути за винагороду, бо йому терміново були потрібні кошти. Він підійшов до автомобіля «Hyundai Accent» синього кольору, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, демонтував передній та задній державні реєстраційні номерні знаки, із номерними рамками чорного кольору, у кількості 2-х од., які, як потім йому стало відомо належать потерпілому ОСОБА_6 . Після чого із викраденими номерними знаками він відійшов в сторону, сховав їх, а на лобове скло поклав номер телефону, на який треба переказувати кошти. В завершенні обвинувачений показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість та належність викраденого ним майна.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення ОСОБА_3 майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , вчинене повторно, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у скоєному, явку із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину. Суд також враховує, що потерпілий, якому фактично повернуто викрадене майно, не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на його суворому покаранні.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений соціально адаптований, має власну родину, дорослу доньку, мати похилого віку, за якою доглядає.
Наведені дані про особу винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_3 родини, реєстрації і постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, його наслідків, суд дійшов висновку, що він не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Процесуальні витрати згідно довідки державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України становлять 653 грн.80 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, вказані в постанові слідчого від 27.04.2020 і передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати в сумі 653 (Шістсот п`ятдесят три) грн.80 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1