ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2065/20 Справа № 176/368/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

про застосування щодо нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисні злочини, що в силу п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» виключає можливість застосування до нього амністії. Крім того, судом зазначено, що оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, до нього не може бути застосована амністія також в силу п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування щодо нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що відбув 2/3 покарання, має сина, якій має хворобу з дитинства, щодо якого він не позбавлений батьківських прав.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 44 КК України порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючи або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для застосування до нього Закону України Про амністію в 2016 році апеляційний суд вважає безпідставними.
Згідно п. а ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_7 засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Після ухвалення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання, ОСОБА_7 знову вчинив ряд умисних тяжких злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення яких його засуджено вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Таким чином, ОСОБА_7 після ухвалення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисні злочини, що в силу п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» виключає можливість застосування до нього амністії.
Крім того, відповідно до п. е ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено, зокрема, за втечу з місця позбавлення волі або з-під варти (стаття 393 КК України 2001 р.; стаття 183 КК України 1960 р.).
Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджено вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.
Враховуючи викладене, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги засудженого в частині того, що підставою для застосування до нього закону про амністію є те, що він відбув 2/3 покарання та має сина, який має хворобу з дитинства, оскільки при вирішенні питання щодо застосування амністії відносно засудженого наявні обставини, наведені вище, що унеможливлюють застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення у будь- якому разі підлягає скасуванню, при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції не виявлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4