Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/187/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 01 години 40 хвилин 24 квітня 2020 року по 18 годину 00 хвилин 21 червня 2020 року, визначено заставу в сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

В ніч 24 квітня 2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та його знайомий ОСОБА_7 перебуючи в с. Велика Андрусівка Світловодського району Кіровоградської області, з корисливих мотивів прибули на автомобілі Mazda 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , для викрадення чужого майна з приміщення магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_10 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_11 . Залишивши автомобіль на відстані близько 100 м від магазину, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що їх злочинні дії не помітні іншим особам, за допомогою принесеної із собою стамески пошкодили захисний ролет та вхідні металопластикові двері магазину та таким чином проникли у його приміщення, де підшукали та таємно повторно викрали таке майно: 12 карток поповнення рахунків мобільного зв`язку «Київстар» загальною вартістю 1380 грн.; 8 карток поповнення рахунків мобільного зв`язку «Vodafone» загальною вартістю 480 грн.; 2 пляшки коньяку «Коблево 3 зірки» 0,5 л вартістю 290 грн.; 1 пляшка коньяку «Коблево 5 зірок» 0,5 л вартістю 165 грн.; 1 пляшка коньяку «Коблево Селексьон 3 зірки» 0,5 л вартістю 155,5 грн.; 2 пляшки коньяку «Коблево 3 зірки» 0,25 л вартістю 160 грн.; 1 пляшка коньяку «Шустов 4 зірки» 0,5 л вартістю 153,5 грн.; 1 пляшка коньяку «Шустов 3 зірки» 0,5 л вартістю 141,5 грн.; 1 пляшка коньяку «Шабо 4 зірки» 0,5 л вартістю 158 грн.; 2 пляшки коньяку «Шабо 5 зірок» 0,5 л вартістю 340 грн.; 135 пачок цигарок загальною вартістю 6193,5 грн.; грошові кошти з каси магазину в сумі 2144 грн.

При цьому, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 завантажили викрадене майно до автомобілю Mazda 323, державний номерний знак НОМЕР_1 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, своїми умисними протиправними діями заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 12 061 грн. Таким чином, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_8 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Відсутні всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, намірів переховуватись від досудового розслідування у підозрюваного немає, ОСОБА_7 визнає свою винуватість, викрадене майно у повному обсязі вилучене слідством, буде повернуте потерпілим.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану захистом апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозра ОСОБА_7 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, такими як: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні, який повідомив про обставини викрадення його товару та грошей в ніч з 23 на 24 квітня 2020 року з магазину, який належить його дружині та знаходиться в с. Велика Андрусівка; протоколом огляду місця події від 24.04.2020 р., в ході проведення якого із автомобіля, яким керував ОСОБА_7 , вилучено майно та грошові кошти, викрадені у потерпілого ОСОБА_11 з магазину; протоколом огляду місця події від 24.04.2020 р., в ході проведення якого оглянуто приміщення магазину та встановлено місце скоєння злочину; рапортом начальника СРПП капітана поліції ОСОБА_13 , яким здійснена зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_7 о 01 годині 40 хв. в с. Подорожнє Світловодського району; списком украдених товарів з магазину «Сільмаг» с. Велика Андрусівка в ніч на 24.04.2020р., наданих потерпілим ОСОБА_11 до матеріалів заяви; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який надав свідчення про відомі йому обставини кримінального правопорушення; протоколом огляду предметів від 24 квітня 2020 року, згідно якого встановлено відповідність викрадених речей з речами вилученими з автомобіля.

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, корисливих, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 безробітний, місцем реєстрації і проживання є інший населений пункт іншої області країни, ніж місце проведення досудового розслідування, а саме м. Кременчук Полтавської області.

Крім того, враховується, що 26 березня поточного року стосовно ОСОБА_7 направлено обвинувальний акт до Автозаводського районного суду м. Кременчука, за обвинуваченням у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, - передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, ОСОБА_7 , не зважаючи на вказаний факт, вчинено нове кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить про небажання підозрюваного стати на шлях виправлення, на схильність до протиправної, асоціальної поведінки, зважаючи на факт безробіття, - схильність до бажання збагачення за рахунок чужого майна, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпечності.
Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, вчинити нове (аналогічне) кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 01 години 40 хвилин 24 квітня 2020 року по 18 годину 00 хвилин 21 червня 2020 року, визначено заставу в сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 грн. залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4