ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/2168/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
його представника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно, вилучене 19.07.2019 року під час обшуку транспортного засобу Peugeot моделі Partner, державний номерний знак НОМЕР_1 , перелік якого вказаний в ухвалі.
Слідчий суддя, посилаючись на те, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою його збереження вважав за необхідне задовольнити клопотання прокурора.
ОСОБА_7 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року скасувати, та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, зобов`язати прокурора та слідчого повернути вилучені 19.07.2019 року в службовому автомобілі речі. Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про судове рішення дізнався 19.11.2019 року, отримавши простим поштовим відправленням копію постанови прокурора про відмову в поверненні майна, яка була вмотивована наявністю ухвали слідчого судді від 11.10.2019 року про арешт майна. У судове засідання з розгляду клопотання ОСОБА_7 не викликався. Автор апеляційної скарги зазначає, що всупереч вимог КПК України, слідчим суддею не було вжито заходів для виклику в судове засідання власника майна та його представника. Необхідність розгляду клопотання без участі власника майна прокурором у клопотанні, а слідчим суддею в ухвалі необгрунтована. Слідчим суддею не було з`ясовано, коли прокурором було отримано копію ухвали Харківського апеляційного суду від 23.09.2019 року, якою клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків. Клопотання прокурора розглянуто як вперше подане, що підтверджується змістом протоколу судового засідання та його аудіозаписом. Враховуючи, що прокурор був присутнім при проголошення судового рішення від 23.09.2019 року, наявні підстави вважати, що клопотання подане з порушенням строку, встановленого колегією суддів Харківського апеляційного суду. При цьому прокурором не виконані вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України, вказані в ухвалі ХАС від 23.09.2019 року. Клопотання не містить належного обгрунтування підстав для арешту майна. Слідчим суддею не встановлено та не зазначено, де саме було проведено обшук та вилучено майно. Матеріали клопотання досліджувалися лише 29 секунд, висновки слідчого судді з цього приводу в ухвалі відсутні, судове рішення містить лише формальне посилання на вимоги КПК України. Із змісту ухвали не зрозуміло про який злочин йдеться, невмотивовано яке саме значення для кримінального провадження мають вилучені речі. Вважає, що прокурором не надано доказів джерела надходження вилучених коштів до співробітників правоохоронного органу. Слідчим суддею не з`ясовано процесуальний статус ОСОБА_7 , обгрунтованість підозри. Вказує на незаконність утримання вилученого мобільного телефону на підставі ч. 2 ст. 168 КПК України, та посилається на те, що відомості отримані органом досудового розслідування від свідка ОСОБА_9 незаконно, оскільки він не перебуває у конфіденційному співробітництві як того вимагає ч. 1 ст. 275 КПК України. Вважає, що мала місце провокація злочину, у зв`язку з чим звернувся із заявою про вчинення співробітниками СБВ та свідком ОСОБА_10 кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна та його представника, які просили задовольнити клопотання про поновлення строку та апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила підстави для задоволення вказаного клопотання, проте не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог.
Враховуючи, що власник майна про судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна не був належним чином повідомлений та з матеріалами справи ознайомився 25.11.2019 року, після чого 28.11.2019 року звернувся з апеляційною скаргою, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання власника майна про поновлення апеляційного строку.
З наданих суду матеріалів встановлено, що в провадженні Харківської місцевої прокуратури № 1 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. У клопотанні зазначається, що Харківською місцевою прокуратурою №1 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000226 від 01.08.2018, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відносно посадових осіб Дорожньо-експлуатаційних філій №1, 4 КП «Шляхрембуд» Харківської міської ради, які шляхом систематичного зловживання службовим становищем, а також внесенням недостовірних відомостей в звітні документи формується надлишок асфальту, який в подальшому незаконно реалізується фізичним та юридичним особам. В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні начальник дорожньо-експлуатаційної філії № 1 КП «Шляхрембуд» Харківської міської ради ОСОБА_7 та начальник дорожньо-експлуатаційної філії № 4 КП «Шляхрембуд» Харківської міської ради ОСОБА_11 .
З метою виявлення та вилучення предметів, речей та документів, які можуть бути використані як докази вини причетних осіб до вчинення злочину 19.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук транспортного засобу марки Peugeot моделі Partner державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого у начальника дорожньо-експлуатаційної філії №1 КП «Шляхрембуд» Харківської міської ради ОСОБА_7 вилучено майно, перелік якого зазначений в цьому клопотанні.
У клопотанні прокурор вказує, що вилучені грошові кошти в сумі 51 500 гривень можуть бути використані як доказ незаконного продажу належного комунальному підприємству м. Харкова асфальтобетону; мобільний телефон може містити інформацію про факти протиправної діяльності ОСОБА_7 та про його контакти з окремими фізичними особами щодо продажу асфальтобетону, у записній книжці може міститися інформація про розподіл незаконно отриманих грошових коштів. Посилаючись на те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурор просить задовольнити клопотання.
Слідчий суддя, перевіряючи обгрунтованість вимог прокурора, встановив підстави для накладення арешту на виявлене та вилучене майно. Колегія суддів погоджується з вищенаведеними доводами клопотання та висновками слідчого судді, оскільки зазначене клопотання подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України. Прокурором усунені недоліки, про які зазначалося в ухвалі Харківського апеляційного суду від 23.09.2019 року, зокрема вказано про роль ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, обгрунтовано яке значення для кримінального провадження мають виявлені 19.07.2019 року грошові кошти, мобільний телефон та записна книжка.
Прокурор у клопотанні посилається на свідчення ОСОБА_10 , який пояснив, що восени 2017 року від знайомих він дізнався, що посадові особи дорожньо-експлуатаційних філій комунального підприємства «Шляхрембуд» Харківської міської ради займаються реалізацією асфальтобетону приватним особам за ціною нижче ринкової. В подальшому, за родом діяльності ОСОБА_10 було необхідно закуповувати асфальтобетон, у зв`язку з чим він вирішив звернуться до начальників однієї з ДЕФ та від знайомих отримав контакт начальника ДЕФ №1 КП «Шляхрембуд» ОСОБА_7 . Зв`язавшись з ним, останній повідомив, що дійсно в нього можливо придбати асфальтобетон за ціною 1 500 гривень за тону, на що ОСОБА_10 погодився та протягом 2018 року періодично придбавав у ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_10 дізнався, що причиною продажу ОСОБА_7 асфальтобетону за заниженою ціною є те, що зазначений асфальтобетон незаконно списується підприємством, так як при офіційних роботах працівники умисно занижують обсяги використаного асфальтобетону. ОСОБА_10 зазначив, що періодично, приблизно кожного тижня, на підприємстві накопичується необлікований асфальтобетон в розмірі 20 - 30 тон, який начальник ДЕФу систематично збуває як приватним особам, так і юридичним особам, при цьому будь-яких документів щодо реалізації асфальтобетону не складається, покупці розраховуються з ОСОБА_7 як готівковими коштами, так і шляхом перерахування на його особисту банківську картку. Крім того, ОСОБА_10 зазначив, що у разі відсутності у ОСОБА_7 на підприємстві залишків асфальту, ОСОБА_10 звертався до начальника ДЕФ №4 КП «Шляхрембуд» ОСОБА_11 , який здійснював протиправну діяльність аналогічним способом. Зазначає, що з метою перевірки і фіксації під час досудового розслідування відомостей про обставини скоєння злочину, у кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчого судді, проведені негласні слідчі (розшукові) дії, які в подальшому постановою прокурора були розсекречені, а отримані за їх результатами відомості підтверджують факти систематичного незаконного продажу начальником дорожньо-експлуатаційної філії №1 КП «Шляхрембуд» Харківської міської ради ОСОБА_7 та начальником дорожньо- експлуатаційної філії №4 Харківської міської ради - ОСОБА_11 належного підприємству асфальту фізичним та юридичним особам. За вказаних обставин необхідність у накладенні арешту на виявлене майно не викликає сумнівів. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що грошові кошти, які були заздалегідь оглянуті співробітниками УСБУ в Харківській області (а.с.22), виявлені під час обшуку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_7 (а.с.21).
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Посилання апелянта, що слідчим суддею не перевірено дотримання прокурором строків звернення з таким клопотанням після усунення недоліків, не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді в розумінні вимог ч. 1 ст. 173 КПК України.
Доводи апелянта, що прокурором не надано доказів джерела надходження вилучених коштів до співробітників правоохоронного органу, а відомості, які отримані органом досудового розслідування від свідка ОСОБА_9 , є незаконними, оскільки свідок не перебуває у конфіденційному співробітництві, не спростовують висновків слідчого судді. Накладення арешту на майно можливе за наявності для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України, доведеності ризиків можливого пошкодження, втрати, відчуження майна та необхідності у застосуванні такого заходу. Всі ці підстави в даному випадку прокурором обгрунтовані в достатній мірі, тому посилання власника майна на обставини, які на його думку, виключають накладення арешту на майно є безпідставними. Законність отриманої слідством інформації на даний час не спростована. Факт звернення власника майна до правоохоронних органів з заявою про вчинення провокації злочину сам по собі не є перешкодою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки для цього встановлені достатні підстави, наведені вище.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді