В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2020 Справа №607/2100/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 16 грудня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 15 грудня 2019 року близько 21.30 год., шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав з гаманця потерпілої ОСОБА_5 , банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка належить останній та є офіційними документом, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.
Також, цього ж дня о 23:06:51 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Гетьмана Мазепи, в м. Тернополі, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії не будуть помічені сторонніми особами, вставив викрадену раніше банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_5 , в банкомат АТ КБ "ПриватБанк", що знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи, 7, в м. Тернополі, після чого ввів ПІН-код який був йому відомий, та таємно викрав із карткового рахунку потерпілої ОСОБА_5 , грошові кошти із сумі 2000 гривень.

Знявши у банкоматі АТ КБ "ПриватБанк", що знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи 7, в м. Тернополі, із викраденої раніше у потерпілої ОСОБА_5 , банківської картки грошові кошти на загальну суму 2000 гри., обвинувачений ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. та за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів відповідно невеликої та середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

-за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1