Справа № 357/3446/19
У Х В А Л А

23 грудня 2019 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 25 січня 2019 р., укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25 січня 2019 р. між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 згідно якої 02 січня 2019 р. близько 20 години 35 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку № 42 по вул. Фурманова в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, нахабно та зухвало, з метою вчинення хуліганських дій, реалізовуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, відчинив передні дверцята автомобіля «таксі», марки ВАЗ 2115 ДНЗ НОМЕР_1 , який стояв поряд з вищевказаним будинком та промовивши «З Новим Роком!» кинув на заднє сидіння де сидів ОСОБА_6 , предмет зовні схожий на гранату. Після чого з місця злочину ОСОБА_4 зник.

В результаті зазначених дій, які продовжувалися близько 3 хвилин, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, що виразилося в грубому порушенні громадського спокою громадян.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ст. 296 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк терміном 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених п.1.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинені злочину, зазначеного в угоді про визнання винуватості. Пояснив, що хотів налякати товариша. Не думав що так получиться. Перед потерпілим вибачення попросив.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, ОСОБА_4 , захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, дослідивши угоду, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону, що передбачено ст. 474 ч.7 КПК України встановив наступне.

Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається … формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) КК України, … узгоджене покарання…

Відповідно до ст. 474 ч.7,8 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затверджені угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Відповідно до ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена 25 січня 2019 р. між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 472 КПК України, умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу і КК України, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Суд встановив, що узгоджене між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 покарання останнього за вчинений злочин, передбачений ст. 296 ч.1 КК України із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає інтересам суспільства, меті покарання, є явно несправедливим через м`якість, оскільки не враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки, обставини злочину, особу винного, який характеризується негативно, перебуває під наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2017 р.

Суд дійшов висновку, що зазначене в угоді узгоджене покарання, не є необхідним та достатнім для можливого виправлення ОСОБА_4 .

На переконання суду, не буде служити попередженню вчинення ОСОБА_4 та іншими особами нових злочинів.

Суд встановив, що узгоджене між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України покарання за своїм видом і розміром має запобігати вчиненню нових злочинів, тобто за своєю суттю виконувати попереджувальну, застережну функцію щодо вчинення нових злочинів, як винною особою так і іншими особами.

Суд визнає, що покарання узгоджене між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , визначене в угоді про визнання винуватості від 25 січня 2019 р. є явно неочікуваним сподіванням громадян та суспільства щодо покарання за цей умисний злочин проти громадського порядку та моральності.

Суд переконаний: узгоджене покарання не відповідає очікуванням суспільства/інтересам суспільства щодо такої протидії відкритому грубому порушенню громадського порядку з мотивів явної неповаги до потерпілого та суспільства, особливій зухвалості, спрямованої проти громадського порядку та моралі. Є явно несправедливим через м`якість, оскільки за вчинене передбачає відкладене покарання.

Відповідно до ст. 314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ч.1 п.5 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яке починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується … направленням до суду обвинувального акта ...

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ст. 296 ч.1 КК України затверджений прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 25 січня 2019 р.

Угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 укладена 25 січня 2019 р.

Прокурор ОСОБА_3 супровідним листом від 20 березня 2019 р. за № 33-0015вих-19 направив обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 до Білоцерківського міськрайонного суду.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 разом з угодою про визнання винуватості від 25.01.2019 р. надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 29 березня 2019 р.

Відповідно до ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Суд, враховуючи укладення угоди прокурором із підозрюваним ОСОБА_4 25 січня 2019 р., дійшов висновку, що угода про визнання винуватості укладена до направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_4 до суду, тобто на стадії досудового розслідування.

За таких обставин суд вважає в затвердженні угоди слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314,472,474,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 25 січня 2019 р., укладеної між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 269 ч.1 КК України, через її невідповідність вимогам ст.ст. 50,65 КК України, ст. 474 КПК України - вимоги угоди не відповідають інтересам суспільства та повернути кримінальне провадження прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області