Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
22.06.20 1-кп/394/30/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого : судді - ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника адвоката: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України.
Зокрема прокурор в клопотанні зазначив, що 23.03.2019 року близько 19 год. 30 год. більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , рухаючись на власному автомобілі ВАЗ 21015 на ґрунтовій дорозі поза межами міста Новоукраїнка в напряму с. Воронівка Новоукраїнського району, поблизу бригади № 1 ТОВ «Росія», помітив, що знаходиться автомобіль марки ВАЗ 2101, зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , відповідно до технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_2 належний ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 . Під`їхавши ближче, ОСОБА_5 зупинив свій автомобіль та вступив у розмову із ОСОБА_6 , під час якої в останніх виникла суперечка, в подальшому ОСОБА_6 з метою уникнення конфлікту, залишивши свій транспортний засіб на дорозі, попрямував в напрямку свого домоволодіння.
В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті конфліктних відносин, раптово виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Після чого останній попрохав невстановлену слідством особу сісти за кермо автомобіля ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , в якості водія якого будуть буксирувати, дверцята якого були не замкнені та достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 , без отримання згоди та дозволу власника і користувача, з метою заволодіння вказаним автомобілем та реалізації злочинного умислу, діючи умисно, за допомогою буксирувального тросу, причепив вказаний автомобіль до свого автомобіля ВАЗ 21015, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатись транспортним засобом на власний розсуд та здійснювати його буксирування.
В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії щодо неправомірного заволодіння транспортним засобом, розпочав рухатися на своєму автомобілі ВАЗ 21015, буксируючи автомобіль ВАЗ 2101 в напрямку конюшні ПП «Мустанг Конезаводчик Федоров», яка розташована за адресою м. Новоукраїнка вул. Миколи Вороного, де він і працює на посаді директора. Притягнувши викрадений автомобіль, залишив його на території конюшні.
Ринкова вартість колісного транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_1 станом на 24.03.2019 складає 7761,60 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_1 станом на 16.09.2019 складає 260,96 грн., вартість матеріальних збитків, завданих власникові колісного транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок неправомірних дій третіх осіб, станом на 24.03.2019 складає 260,96 грн.
Дії підозрюваного органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Прокурором перелічено докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Обставинами, що підозрюваний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, прокурор вважав наступне, що відповідно до ч. 4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.
Під час досудового розслідування встановлено обставини реалізації наміру добровільно повернути транспортний засіб. Зокрема, на це вказує факт проведення огляду місця події, де ОСОБА_5 добровільно видає автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_1 .
Таким чином, виконані ОСОБА_5 дії указують на наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за умовами визначеними ч. 4 ст.289 КК України. Підозрюваному роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
До клопотання прокурора додано письмова згода ОСОБА_8 на звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 289 КК України.
Потерпілий також не заперечував на звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України.
Підозрюваний просив клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити. Не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України.
Захисник підозрюваного вважав клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частинами 1 та 2 ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України загалом відповідає положенням ст. 287 КПК України, але разом з тим суд констатує, що в матеріалах справи відсутні відомості про ознайомлення з клопотанням потерпілого (п. 8 ч. 1 ст. 287 КПК України), хоча сам потерпілий в підготовчому судовому засіданні наголошував, що з клопотанням був ознайомлений.
Згідно частин 3 та 4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Частинами 1 та 2 ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
З диспозиції ч. 4 ст. 289 КК України вбачається, що звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки, в нашому випадку підозрюваний добровільно з власної ініціативи та волевиявлення повернув транспортний засіб потерпілому та відшкодував завдані збитки.
Звільнення за ч. 4 ст. 289 КК України відбувається при наявності спеціальних умов, а саме : вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом вперше; під час незаконного заволодіння транспортом не було застосоване будь-яке насильство до потерпілого чи погроза такого насильства; добровільна заява про вчинене правоохоронним органам, тобто заява зроблена за власною волею, незалежно від мотивів і не у зв`язку з тим, що про вчинене стало відомо правоохоронним органам; повернення транспортного засобу власникові, така умова буде виконана у випадку, коли транспортний засіб повернуто законному користувачеві; повне відшкодування збитків за наявності всіх перелічених умов звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язковим і безумовним.
В пунктах 1, 2, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, роз`яснено, що закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка
особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.
В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » від 23.12.2005 року № 14 роз`яснено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
Суспільна небезпечність злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України зумовлюється неконтрольованим використанням транспортних засобів, як джерел підвищеної небезпеки.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є контрольоване використання транспортних засобів, які виступають предметом цього злочину.
Об`єктивна сторона полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом.
Як наголошувалось вище судом, тільки при наявності сукупності умов зазначених у диспозиції ч. 4 ст. 289 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим і безумовним.
Разом з тим суд відмічає, що жоден з учасників не скористався своїм правом та не надав суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.
У розумінні ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зокрема суду не надано вимоги про наявність, або відсутність інформації про притягнення підозрюваного, раніше в часі, до кримінальної відповідальності, добровільної заяви підозрюваного про вчинене ним діяння до правоохоронного органу, тобто заяви, яка зроблена за власною волею, незалежно від мотивів і не у зв`язку з тим, що про вчинене стало відомо правоохоронним органам. Це можливе повідомлення, як по телефону, факсом, тощо.
В матеріалах справ наявна заява потерпілого по те, що йому відшкодовано збитки та повернуто належний йому транспортний засіб, з проханням звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності.
З матеріалів наявних у суду, а саме з клопотання вбачається, що 23.03.2019 року потерпілий повідомив, про заволодіння невідомою особою належним йому автомобілем ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 /а.с.3/.
24.03.2019 року потерпілого опитано з приводу заволодіння належним йому транспортним засобом /а.с.3/.
Суд наголошує, що огляд місця події проведено 03.05.2019 року тобто після спливу майже півтора місяці від дати вчинення злочину /а.с.3/.
Як зазначено в клопотанні, підозрюваний добровільно видав автомобіль під час проведення огляду місця події, тобто фактично 03.05.2019 року /а.с.4/.
Також суд звертає увагу, на те що 02.07.2019 року потерпілий звертався до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність слідчих Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області з приводу не проведення досудового розслідування працівниками поліції, а також просив повернути йому під розписку автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_3 , який знаходиться в Новоукраїнському ВП ГУНП в якості речового доказу /а.с.10/.
З цього можна зробити висновок, що потерпілого протягом близько чотирьох місяців було обмежено в праві вільного володіння, користування та розпорядження належним йому майном, що не може вважатись правомірним в розумінні ст. 41 Конституції України та відповідати завданням і загальним засадам кримінального провадження.
На думку суду, виходячи з наведеного, поведінка підозрюваного (мотив) не відповідала тому, що він добровільно повідомив про вчинений злочин, дав з цього приводу показання, розкаявся у вчиненому, здійснив всі заходи для повернення транспортного засобу власнику безпосередньо його власнику (транспортний засіб було вилучено працівниками поліції, після майже півтора з половиною місяці і він утримувався близько чотирьох місяців), що не може вказувати на добровільність (волевиявлення) підозрюваного на усунення наслідків, вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння та наявності умови - добровільного повідомлення правоохоронним органам про вчинений злочин.
Враховуючи вмотивоване, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, у зв`язку з не обґрунтованістю та вважає його, відповідно до положень процесуального закону, повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 44, 289 КК України, ст. ст. 286, 287, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 289 КК України відмовити.
Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 230000233, повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайного вручити прокурору. Іншим учасникам не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати поштою.
Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2020 року.

Суддя: