Справа № 460/1656/18
Провадження №1-кп/944/170/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 10 березня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Курськ Російської Федерації, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, під час проходження в 2016 році підготовки до військової служби, перебуваючи на території військової частини, що в АДРЕСА_2 , незаконно придбав, знайшовши у приміщенні туалетної кімнати, чотири патрони із маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 », «17-89», «17-80» калібру 5,45х39мм., які, в подальшому, незаконно переніс до свого місця проживання, в квартиру АДРЕСА_3 , де, в подальшому, зберігав та переносив їх без передбаченого законом дозволу.

10 березня 2018 року працівниками Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області під час проведення огляду місця події, а саме сходової клітки під`їзду будинку АДРЕСА_4 , у громадянина ОСОБА_5 виявлено чотири патрони із маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », «270-94», «17-89», «17-80» калібру 5,45х39мм., що призначені для стрільби із бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів та кулеметів Калашникова, які ОСОБА_5 протиправно зберігав за місцем свого проживання та переносив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.27 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.03.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 25.04.2018, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Захисник ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2018, укладену у кримінальному провадженні № 0000328 між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, з участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертизи зброї №5/100 від 12.04.2018 в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні, за проведення експертизи зброї №5/101 від 28.03.2018 в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні, за проведення експертизи зброї №5/108 від 26.03.2018 в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні, за проведення експертизи зброї №5/102 від 20.03.2018 в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.
Речові докази - чотири патрони із маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », «270-94», «17-89», «17-80» калібру 5,45 х39 мм, що призначені для стрільби із бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів та кулеметів Калашникова знищити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1