Справа № 161/8364/20
Провадження № 1-кс/161/4203/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі: слідчого ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході огляду предметів, від 23.05.2020 в м. Луцьку, майно, а саме мобільний телефон марки «IPhone 7» imei НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, з позбавленням можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Клопотання вмотивоване тим, що 22.05.2020, близько 11 години 30 хвилин, на прилеглій території відділення «Нова Пошта» № 21, що по вул. Конякіна, 7 в м. Луцьку, співробітниками ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області виявлено полімерний пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною, яку, отримавши у вказаному відділенні пошти, незаконно придбав та зберігав при собі ОСОБА_7 .

Відомості про дану подію 23 травня 2020 року внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань слідчим слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за № 0001859, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Під час огляду місця події, проведеного 22.05.2020 на прилеглій території відділення № 21 «Нової Пошти» за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 7, ОСОБА_7 надано пакунок, в якому виявлено вміст у вигляді кристалічної порошкоподібної речовини, ззовні схожої на наркотичний засіб. Вказана речовина упакована в спеціальний пакет № INZ 1057168.

Крім цього, було вилучено мобільний телефон марки «IPhone 7» imei НОМЕР_1 . Встановлено, що пам`ять вказаного мобільного телефону може містити листування з особою, що здійснює реалізацію наркотичних засобів та інші відомості, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлені відомості, які дають достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки «IPhone 7» imei НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існує реальна загроза його приховування чи знищення, а тому з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні слідча клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Також слідча пояснила, що з клопотанням до слідчого судді про узаконення огляду предмета, в ході якого було вилучено телефон, слідчий не звертався, оскільки ОСОБА_7 добровільно надав згоду на огляд телефону.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, в судовому засіданні пояснив, що телефон у ОСОБА_7 був вилучений незаконно. Так. дійсно 22.05.2020 року ОСОБА_7 надавав співробітникам поліції згоду на проведення огляду його мобільного телефону, проте згоду на вилучення телефону він не надавав. В подальшому слідчий з клопотанням про узаконення огляду не звертався. Крім того, в своєму клопотанні слідчий зазначає, що вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон може містити листування з особою, що здійснила реалізацію наркотичних засобів. Проте, вказане є лише припущенням слідчого, жодний доказ на підтвердження цих обставин до клопотання про арешт майна не долучений. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб та розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні особи, яка звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
На переконання слідчого судді, слідчий вище вказаних вимог закону не дотримався та не довів необхідність накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone 7».

Так, слідчий не навів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу того, що вказаний телефон дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні.
При цьому, посилання слідчого на ст.ст. 98, 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано, а є тільки посиланням на відповідні норми закону.
Звертаючись з даним клопотанням слідчий у якості мети накладення арешту зазначив збереження речових доказів, проте не обґрунтував як ця мета співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання слідчого відсутні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно.
Долучена до клопотання слідчого постанова про визнання майна речовим доказом від 23.05.2020 року за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказаний в клопотанні мобільний вилучений 23.05.2020 в ході проведення огляду предметів (а.с. 6).
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Необхідність такого вилучення ні матеріалами клопотання, ні в судовому засіданні слідчим не доведена.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Зважаючи на те, що вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «IPhone 7» не є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів на підтвердження цього слідчому судді не надано, вилучене майно не є предметом кримінального правопорушення, по якому здійснюється дане провадження, тому, підстави для накладення арешту на вказаний телефон слідчим не доведено.
Всі інші доводи представника володільця тимчасово вилученого майна, наведені у даному судовому засіданні, на думку слідчого судді, відношення до обгрунтованності даного клопотання не мають, а стосуються питань допустимості доказів, які мають оцінюватися судом під час розгляду відповідного кримінального провадження по суті.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, а саме слідчим в ході розгляду даного клопотання, не доведено необхідність накладення арешту на вилучений в ході огляду предметів від 23.05.2020 року мобільний телефон марки «IPhone 7», так як вказаний телефон належать особі-володільцю на законних підставах та не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а також не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, тому вважаю, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0001859, від 23.05.2020 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, яке було вилучене в ході огляду предметів, від 23.05.2020, а саме на мобільний телефон марки «IPhone 7» imei НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 05.06.2020 року.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_1