УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 , подане в рамках кримінального провадження № 0000234 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000234 від 10.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог закону, у клопотанні не зазначено підстави накладення арешту та не конкретизовано мету накладення арешту.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на розрахунковий рахунок, посилаючись при цьому на необхідність збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 70 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З викладеного та системного аналізу глави 17 КПК України вбачається, що розрахунковий рахунок не є матеріальним об`єктом, а тому на нього не може бути накладено арешт. Разом з тим, у відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 171 - 172, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 , подане в рамках кримінального провадження № 0000234 про арешт майна - повернути прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1