Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 січня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0007594, внесеному до ЄРДР 15 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 06 год. 00 хв. 12 лютого 2020 року.
Визначено розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57 630 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що ризики, які були наведені прокурором носять формальний характер. Зазначає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що 15 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України (а.с.6).
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що в обґрунтування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_6 покладається в необхідність запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Звернув увагу суду, що ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз вироком Рівненського міського суду від 23.01.2019 року його було засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Зазначив, що в провадженні Рівненського міського суду перебувають два обвинувальних акта по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України та за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Наголосив на тому, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, однак ОСОБА_6 20.09.2019 року о 20 год. 14 хв. та 21.09.2019 року о 21 год. 35 хв. порушив обов`язок покладений слідчим суддею, був відсутній за місцем проживання.

Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, не має джерела постійного доходу, не одружений, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори продовження злочинної діяльності чи переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі України або вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу - не встановлено.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3