Справа № 638/8128/19
Провадження № 1-кп/638/1246/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0001337 від 07.04.2019 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, інвалід другої групи, не військовозобов`язаного, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
08.03.2019 близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебував у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ- маркет», (), розташованого по вул. Клочківська 159 в м. Харкові, де в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_4 , взяв зі стелажу супермаркету, де знаходились алкогольні напої, одну пляшку віскі «Hankey Bannister Blend New Design» об`ємом 0,7 літра, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №9728 від 14.05.2019 складає 364,70 грн. та поклав її під куртку вдягнену на ньому. Після чого ОСОБА_4 направився до каси магазину, де оплативши інший товар перетнув касову зону супермаркету , та намагався покинути магазин, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки був зупинений охоронцем магазину. В результаті чого ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел через обставини, що не залежить від його волі.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 міг спричинити матеріальну шкоду на загальну суму 364,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що в той день він зустрівся з приятелем та вони захотіли провести час разом. В зв`язку з чим він пішов до магазину та взяв пляшку віскі, яку заховав до куртки і при виході через касову зону магазину не сплатив вартість вказаного віскі. Розуміє, що вчинив ганебно, просив суворо не карати.
Представник потерпілого надав до суду заяву, де просив справу розглядати за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, інвалідність пов`язана з захворюванням хребта, не працює, має середню освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання позитивно. Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого від 29 жовтня 2019 року виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: в сумі 785 гривень за проведення судово - товарознавчої експертизи № 9728 від 14 травня 2019 року.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1