справа №619/3016/19
провадження №1-кп/619/118/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000342 від 02.03.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольський Зміївського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:
02 серпня 2019 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000342 від 02.03.2019.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року було призначено підготовче судове засідання.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він на початку 2019 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, реалізуючи який, у невстановленому під час досудового розслідування місці придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу спрямованого на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, ОСОБА_5 розділив і помістив придбаний ним «канабіс» в окремі прозорі полімерні пакети, після чого незаконно зберігав його з метою збуту за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

28.03.2019 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду від 22.03.2019, працівниками Харківського ВП ГУНП в Харківській області за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено наркотичний засіб, спосіб та фасування упаковки якого свідчить про намір його подальшого збуту, а саме - 1) в житловій кімнаті - 32 (тридцять два) прозорих полімерних пакетів з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору; 2) в тумбі в житловій кімнаті паперовий згорток і три полімерні пакети з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору; 3) на балконі квартири одну пластикову коробку та 31 (тридцять один) полімерний пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору; 4) на балконі квартири дві частини полімерної пляшки з нашаруванням темно-коричневого кольору. Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса 10550 від 13.06.2019, речовина в полімерних згортках вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», у перерахунку на суху речовину складає відповідно до вказаної експертизи:

речовин, вилучених в ході обшуку у житловій кімнаті квартири:

- речовина рослинного походження зеленого кольору у тридцяти двох прозорих полімерних пакетах позначені експертом під час проведення експертизи як об`єкт №1 масою 2,34 г.; об`єкт №2- масою 2,51 г.; об`єкт №3 масою 2,23 г.; об`єкт №4 - масою 2,61 г.; об`єкт №5 масою 2,395 г.; об`єкт №6 масою 2,175 г.; об`єкт №7 масою 2,65 г.; об`єкт №8 масою 2,43 г.; об`єкт № 9 масою 2,47 г.; об`єкт № 10 масою 2,595 г.; об`єкт №11 масою 2,465 г.; об`єкт №12 масою 2,46г.; об`єкт №13 масою 2,385 г.; об`єкт № 14 масою 2,53 г.; об`єкт №15 масою 2,545 г.; об`єкт № 16 масою 2,605 г.; об`єкт №17 масою 2,42 г.; об`єкт № 18 масою 2,31 г.; об`єкт №19 масою 2,65 г.; об`єкт № 20 масою 2,62 г.; об`єкт № 21 - масою 2,545 г.; об`єкт № 22 масою 1,805 г.; об`єкт №23 масою 2,65 г.; об`єкт №24 масою 2,71 г.; об`єкт №25 масою 2,595 г.; об`єкт № 26 масою 2,46 г.; об`єкт №27 масою 2,44 г.; об`єкт № 28 масою 2,43 г.; об`єкт № 29 масою 0,275 г.; об`єкт № 30 масою 1,055 г.; об`єкт № 31 масою 0,31 г.; об`єкт № 32 масою 0,035 г.;

речовин, вилучених у тумбі житлової кімнати квартири:

речовина рослинного походження зеленого кольору у одному паперовому згортку, двох прозорих і одному білому полімерних пакетах - позначені експертом підчас проведення експертизи як об`єкт № 65- масою 9,155г.; об`єкт № 66- масою 2,925 г.; об`єкт № 67- масою 2,235 г.; об`єкт № 68- масою 1,355 г.;

речовин, вилучених на балконі квартири:

речовина рослинного походження зеленого кольору у тридцяти одному прозорому полімерному пакеті та одній пластиковій коробці з кришкою - позначені експертом підчас проведення експертизи як об`єкт №33 - масою 2,245 г.; об`єкт № 34 масою 2,125 г.; об`єкт № 35 масою 2,255 г.; об`єкт № 36 масою 2,15 г.; об`єкт № 37 масою 2,235 г.; об`єкт № 38 масою 2,245 г.; об`єкт № 39 масою 2,21г.; об`єкт № 40 масою 2,175 г.; об`єкт № 41 масою 2,295 г.; об`єкт № 42 масою 2,3 г.; об`єкт № 43 масою 3,41 г.; об`єкт № 44 масою 2,175 г.; об`єкт №45 масою 2,32 г.; об`єкт №46 масою 2,23 г.; об`єкт № 47 масою 2,345 г.; об`єкт №48 масою 2,32 г.; об`єкт №49 масою 2,235 г.; об`єкт № 50 масою 2,39 г.; об`єкт № 51 масою 2,395 г.; об`єкт №52 масою 2,425 г.; об`єкт №53 масою 2,175г.; об`єкт №54 масою 2,34 г.; об`єкт №55 масою 2,22 г.; об`єкт №56 масою 2,155 г.; об`єкт №57 масою 2,405 г.; об`єкт №58 масою 2,3 г.; об`єкт №59 масою 2,47г.; об`єкт № 60 масою 2,33 г.; об`єкт №61 масою 2,35 г.; об`єкт № 62 масою 2,31 г.; об`єкт № 63 масою 0,825 г.

Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу складає 169,585 грам.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

У підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт, надані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Зазначені норми закону у сукупності дають підстави вважати, що для виконання припису п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладення формулювання обвинувачення обвинувальний акт, крім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обов`язковому порядку окремо повинен містити короткий зміст обвинувачення, а саме твердження про те, що особа обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України.

Формулювання обвинувачення повинно містити конкретне визначення об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, відомості про суб`єкт злочину та інші обов`язкові та другорядні кваліфікуючі ознаки складу злочину.

У даному обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України та формулювання обвинувачення є однаковими (ідентичними).

Так, орган досудового розслідування і прокурор в обвинувальному акті зазначають, що «встановлено, що на початку 2109 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, маючи прямий умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, реалізуючи який, у невстановленому під час досудового розслідування місці придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс»».

З обвинувального акту, також, вбачається, що органом досудового розслідування не встановлено обставини та час придбання наркотичного засобу, обставини та час зберігання наркотичного засобу, що складає об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_5 . Також без конкретизації об`єктивної сторони злочину при формулюванні обвинувачення є фраза - «спосіб та фасування упаковки якого свідчать про намір його подальшого збуту», тому не зрозуміло - чи саме неоднакова вага у всіх пакунках, кустарний спосіб пакування, відсутність будь-яких записів, в тому числі в мобільному телефоні ОСОБА_6 , або грошових коштів, свідчить про намір зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу саме з метою збуту.

З обвинувального акту також не зрозуміло зазначення про вилучення під час обшуку частини полімерної пляшки з нашаруваннями коричневого кольору і відсутність будь-якої іншої інформації з приводу вказаного предмету, чи є речовина(нашарування), які в ній містяться наркотичним засобом, чин ні; якщо ні - навіщо про вилучення цього предмету зазначається в обвинуваченні; якщо так - чому не зазначено який саме наркотичний засіб міститься в ній і в подальшому не прийнято процесуальне рішення з цього приводу.

Орган досудового розслідування не встановив за яких обставин, тобто де, у період якого часу або коли, яким способом (купівля, отримання в обмін на інші товари і речі, у вигляді позички, дарунка, нагороди, сплати боргу, привласнення знайденого), у якої особи, яким шляхом, скільки разів, та в якій кількості ОСОБА_5 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Не встановлено - з оглядом на велику кількість упаковок - чи має речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена у ОСОБА_7 під час обшуку та визнана особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом - загально родову, або загально видову належність між собою; що саме в способі фасування вказаного наркотичного засобу вказує про намір подальшого збуту, і яким саме способом вказаний збут мав відбуватись

При цьому, обвинувальний акт не містить вказівку на мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, якими керувався ОСОБА_5 , що є невід`ємною частиною для доведення умислу обвинуваченого на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Оскільки, склад цього злочину можливий тільки за умови наявності вини обвинуваченого у формі прямого умислу, то мотив і мета злочину мають бути доведені обвинуваченням та мають бути зазначені в обвинувальному акті.

Вищенаведене свідчить, що формулювання обвинувачення носить неконкретний та невстановлений характер, а також про відсутність у обвинувальному акті посилання на об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.2 статті 307 КК України, яка підлягає встановленню органом досудового розслідування, або виключенню цих формулювань з обвинувального акту.

За відсутності та не встановленості їх в обвинувальному акті - обвинувачення слід розцінювати як неконкретне.

Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений в п. «а» ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997р., де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Відсутність чіткого формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Право обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2008, ухваленому у справі "Абрамян проти Росії"вказано: «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що відсутність формулювання обвинувачення, неповнота та наявність положень, які суперечать одне одному у викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення, порушують право ОСОБА_5 на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі право на захист.

Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

Згідно ст. 109 ч.2 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування ; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог п.1 ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування у розділі І «Проведенні під час досудового розслідування процесуальні дії», не містить відомості про час проведення усіх процесуальних дій, а лише про їх дату. Час вказаний вибірково.

Відповідно до ч.4 т. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані щодо часу внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення конкретною особою.

Таким чином, складений стороною обвинувачення обвинувальний акт від 30 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0000342 від 02.03.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченому ч.2 ст. 307 КК України є таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст.291 КПК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.110, 291, 314 КПК України, -

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000342 від 02.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через райсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1