Справа № 643/3713/20
Провадження № 1-кс/643/1364/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
за участі заявника - підозрюваного ОСОБА_4 ,
за участі захисників адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000506 від 19.04.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000506 від 19.04.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що станом на 04 березня 2020 досудове розслідування кримінального провадження № 00000506 не закінчено. В теперішній час триває стадія відкриття матеріалів сторонами кримінального провадження. Обвинувальний акт підозрюваному ОСОБА_4 не вручено та до суду не направлено.
Контроль за дотримання закону під час досудового розслідування здійснює прокурор прокуратури Харківської області - ОСОБА_3 .
За весь час проведення досудового розслідування стороною обвинувачення, а саме слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_7 та прокурорами у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_3 грубо порушуються вимоги КПК України, досудове розслідування у відповідності до вимог Закону не проводиться, вказаними посадовими особами приймаються завідомо незаконні рішенні, які в подальшому скасовуються слідчим суддею.
Досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває більше пяти місяців. За цей час орган досудового розслідування та прокурор не провели жодної процесуальної дії, направленої на перевірку показань підозрюваного ОСОБА_4 , встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та прийняття рішення у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України.
Проявляючи злочинну бездіяльність, прокурор, розуміючи, що під час проведення у відповідності до Закону слідчих дій, вказаних у неодноразових клопотаннях сторони захисту, будуть встановлені належні та допустимі докази невинуватості підозрюваного ОСОБА_4 неодноразово порушує ЗАКОН.
Так, лише 21.10.2019 року прокурор ОСОБА_8 допитала ОСОБА_4 в якості підозрюваного. В своїх показаннях підозрюваний надав свідчення своєї невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, в якому його підозрює прокурор.
В подальшому слідчим суддею ухвалою від 28.12.2019 задоволено заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_8 від кримінального провадження, при цьому слідчий суддя встановив, що досудове рослідування у провадженні є неефективним.
Однак, як вказував заявник, процесуальна поведінка прокурора ОСОБА_3 жодним чином не відрізняється від поведінки прокурора ОСОБА_9 .
Так, 14.11.2019 прокурор ОСОБА_8 прийняла завідомо незаконне рішення про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих дій, направлених на виконання завдання кримінального провадження, яке ухвалою слідчого судді від 23.12.2019 скасовано як незаконне.
При цьому в ухвалі від 23.12.2019 слідчий суддя встановив, «що з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру 24.06.2019 останній та його захисники неодноразово звертались до слідчого й прокурора з клопотаннями про виконання слідчих (розшукових) дій, проте їх клопотання залишались без задоволення, навіть після того, як слідчий суддя, залишаючи скаргу захисників на постанову слідчого без задоволення, вказав на недоліки клопотання, які були усунуті стороною захисту при поданні наступних клопотань.
В останнє, ухвалою від 06.11.2019, слідчий суддя прямо зазначив на безпідставність відмови у задоволенні клопотання сторони захисту.
Таким чином, сторона обвинувачення не відповіла позитивно на жодну з ініціатив сторони захисту (за виключенням витребування інформації) щодо отримання належних та допустимих доказів з метою їх наступного надання суду, разом з тим вимагає найшвидшого закінчення ознайомлення з відкритими матеріалами та посилається на зволікання сторони захисту при ознайомленні з ними.
Не зважаючи на викладене, прокурор ОСОБА_3 23.01.2020 прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання тим самим, на думку заявника, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України, в зв`язку із чим заявник звертався до ТУ ДБР із відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України, та в подальшому на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.02.2020 зобов`язано уповноважену особу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ОСОБА_4 від 31.01.2020 та розпочати досудове розслідування.
Крім того,, постанова прокурора ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 05.02.2020 скасована, як не законна за скаргою ОСОБА_4 при цьому суд в ухвалі вказував, що не провівши допит свідків та не отримавши висновки додаткового експертного дослідження аудіо записів, про які йшлося в клопотанні підозрюваного, робити висновки про те, що законна чи протиправна поведінка вказаних осіб не має жодного доказового значення в даному кримінальному провадженні не можна.
Замість того, щоб виконати завдання кримінального провадження та діяти гідно вимог Закону прокурор ОСОБА_3 18.02.2020 повторно приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного від 11.11.2019, при цьому в постанові зазначає саме ті підстави, що і в раніше скасованій постанові від 23.01.2020.
Крім того, 23.09.2019 захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України звернулись із письмовим клопотанням до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_7 про проведення процесуальних дій.
У встановлений законом строк слідчий ОСОБА_7 вказане клопотання не розглянув.
08.10.2019 слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова визнано бездіяльність слідчого ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженню № 00000506 злочинною та зобов`язано останнього розглянути клопотання сторони захисту.
Однак, в подальшому слідчим ОСОБА_7 була винесена постанова від 04.10.2019 про відмову у задоволені вказаного клопотання сторони захисту.
Вказана постанова слідчого 06 листопада 2019 року скасована ухвалою слідчого судді як незаконна.
Таким чином, ухвалами слідчого судді двічі було встановлено грубе порушення вимог закону слідчим ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженню № 00000506.
Слідчий ОСОБА_7 станом на 04.03.2020 ухвалу слідчого судді від 06.11.2019 не виконав і клопотання сторони захисту від 23.09.2019 до теперішнього часу не розглянув.
Таким чином, слідчий ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженню № 00000506 неодноразово порушував закон і це було встановлено ухвалами слідчого судді, які набрали законної сили, вчиняючи кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст. 382 КК України.
Заявник в заяві також вказував, що замість того, щоб усунути порушення, допущенні слідчим, скасувати його незаконні рішенні та надати вказівки на проведення необхідних слідчих дій для виконання завдань кримінального провадження, посадова особа, яка здійснюю контроль за дотриманням закону під час досудового розслідування - прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_3 - сам порушує Закон та вчиняє кримінальні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Зазначена в заяві процесуальна поведінка прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000506, свідчить про упередженість прокурора та його заінтересованість в результатах досудового розслідування.
Вказані обставини, на думку заявника, беззаперечно свідчать про упередженість та необ`єктивність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в зв`язку з чим останній не має права брати участь у кримінальному провадженні.
На судовому засіданні заявник доводи, викладені в заяві, підтримав та просив задовольнити відвід прокурора від кримінального провадження.
Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на судовому засіданні позицію свого підзахисного підтримали та наполягали на задоволенні заяви про відвід.
Так, захисник - адвокат ОСОБА_6 звертала увагу слідчого судді на ті обставини, що впродовж останнього року сторона захисту займається фактично лише оскарженнями рішень, дій чи бездіяльності слідчих, прокурорів у провадженні, жодної позитивної відповіді сторони обвинувачення на клопотання захисту вони не отримували.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви підозрюваного заперечував, вказував, що йому відомо про внесення до ЄРДР відомостей по заяві ОСОБА_4 щодо його, прокурора, неправомірної поведінки, з приводу чого його було допитано слідчим ДБР.
Прокурор вказував, що йому не є зрозумілим, невиконання яких саме рішень суду йому закидає заявник, оскільки до 27.12.2019 старшим у групі прокурорів у даному кримінальному провадженні була прокурор ОСОБА_8 та до прийнятих нею в період часу до 27.12.2019 процесуальних рішень він не має жодного відношення, а після 27.12.2019 він є єдиним прокурором у даному кримінальному провадженні.
Прокурор підтвердив ті обставини, що дві його постанови прийняті за результатами розгляду клопотання сторони захисту були скасовані слідчим суддею.
Прокурор наполягав на тому, що твердження заявника стосовно його неупередженості та зацікавленості у результатах розгляду кримінального провадження є суб`єктивною думкою заявника, яка жодними доказами не підтверджена. Всі процесуальні рішення прийняті ним у провадженні приймались на підставі зібраних у провадженні доказів, та ґрунтувались на його внутрішньому переконанні та вимогах закону.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора, слідчого, а саме, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, слідчий, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею з наданих даних достовірно встановлено, що в провадженні СУ ТУ ДБР у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000506 від 19.04.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України, за яким ОСОБА_4 повідомлено про підозру.
З наданих заявником копій ухвал слідчих суддів вбачається, і вказані обставини не спростовані стороною обвинувачення, що фактично кожне процесуальне рішення, що приймалось впродовж останніх кількох місяців слідчими, процесуальним керівником, за скаргами сторони захисту скасовувалось судом. Клопотання сторони захисту, за результатами яких прокурором приймались вказані ухвали, в подальшому залишались без належного реагування з боку сторони обвинувачення та їх розгляд по суті супроводжувався інтенсивним листуванням із керівником прокуратури Харківської області, поданням стороною захисту скарг на бездіяльність, постанови прокурора, тощо.
На думку слідчого судді, вказані обставини не свідчать про упередженість, заінтересованість прокурора, проте вказують на неефективність розслідування, що, наряду із зверненням сторони захисту із заявами про вчинення прокурором кримінального правопорушення за фактом невиконання рішення суду у даному кримінальному провадженні, не може сприяти виконанню його завдань, а саме захисту особи від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і викликає обґрунтовані сумніви в можливості прокурора бути повністю неупередженим під час досудового розслідування.
Отже, заява про відвід прокурора з перелічених вище підстав має бути задоволена.
На підставі викладеного, керуючись ст. 77,80 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000506 від 19.04.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити, та відвести останнього від здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1