справа № 631/366/20
провадження № 1-кп/631/79/20
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2020 року під № 0000106, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дерегівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційного працевлаштування не має, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Влітку 2018 року, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 побачив за межами свого городу на галявині ростучі рослини коноплі та у нього виник умисел на придбання шляхом збирання та зберігання рослин коноплі з метою подальшого вживання шляхом куріння без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на придбання та зберігання рослин коноплі з метою подальшого вживання шляхом куріння без мети збуту, у денний час влітку 2018 року, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 за межами свого городу по АДРЕСА_1 , на галявині зірвав рослини конопель, чим здійснив придбання, які переніс до території свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без мети збуту в своєму житловому будинку.

27 березня 2020 року в період часу з 13 години 35 хвилин до 13 години 42 хвилин з письмового дозволу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким на праві спільної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд житлового будинку.

В ході огляду, в кімнаті житлового будинку, на підлозі, виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження, з корінням, стеблами та листям, яка за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс, яку ОСОБА_4 зберігав без мети збуту.

Згідно висновку судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 13/1/1083СЕ-20, проведеної 24 квітня 2020 року, речовина рослинного походження, виявлена та вилучена в ході огляду житлового будинку ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до групи особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, - канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину (без насіння та після відділення сміття) становить 766,97 грам.

Загальна маса канабісу у перерахунку на суху речовину (без насіння та після виділення сміття) становить 766,97 грам, яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечних наркотичних речовин (згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року (із змінами і доповненнями), відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено).

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невелих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» великими розмірами канабісу є вага від 500 до 2500 грамів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та вважав за можливе провести розгляд справи в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, вказавши на недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини у справі, висловила думку про можливість розгляду справи відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини, а також те, що він не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння ним змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженням з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо цього з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання змісту даних фактичних обставин, сторона кримінального провадження буде позбавлена права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю заперечення проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, документами на підтвердження права власності та користування домоволодінням, в якому були виявлені рослини канабісу, висновком судової експертизи з дослідженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що приблизно у червні 2018 року, більш точного часу не пам`ятає, він вийшов за огород викидати сміття та побачив на галявині ростучі рослини коноплі, які вирвав з корінням для того, щоб згодом використовувати їх як тютюн для куріння. Зібрані рослини приніс додому та зберігав у кімнаті на полу, а коли приїхали працівники поліції добровільно їх показав та видав їм. Про свій вчинок дуже шкодує та щиро кається у скоєному.

Покази ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні, послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні документів, що були надані стороною обвинувачення, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу огляду місця події від 27 березня 2020 року, складеного заступником начальника Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області капітаном поліції ОСОБА_8 у присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за участі власника житла ОСОБА_4 , оглядом місця події було домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де у кімнаті, яка розташована прямо та дещо ліворуч від входу у прохідну кімнату, на підлозі посеред кімнати виявлено речовини рослинного походження, ззовні схожу на наркотичний засіб канабіс. Вказана речовина має вигляд рослини різного розміру, які мають стебла з коріння та листям на стеблах. При цьому встановлено, що рослини сухі (а. с. 61 62).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24 січня 2004 року Відділом приватизації житлового фонду при Нововодолазькій селищній раді Харківської області на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фону при Нововодолазькій селищній раді від 12 січня 2004 року № 1744 вбачається, що власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Вказане свідоцтво зареєстроване у Нововодолазькому малому комунальному підприємстві технічної інвентаризації 11 листопада 2004 року у реєстрову книгу № 2 за № 115 (а. с. 59, 60).

Постановою заступника начальника Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області капітаном поліції ОСОБА_8 від 28 березня 2020 року суху речовину рослинного походження, вилучену в ході огляду житлового будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яка поміщена до білого полімерного мішку, який опечатано биркою з підписами всіх учасників слідчої дії, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2020 року під № 000106 (а. с. 64 65).

Згідно висновку судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 13/1/1083СЕ-20, проведеної 24 квітня 2020 року судовим експертом Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_11 вбачається, що речовина рослинного походження, виявлена та вилучена в ході огляду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до групи особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, - канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 766,97 грам (а. с. 67 70).

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі.

Надаючи оцінку усім письмовим доказам суд відмічає наступне.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).

Приписами статті 86 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, підтверджуються обставини, регламентовані статтею 91 вказаного нормативно правового акту України.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому в вину злочину, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України доведена повністю, а дії обвинуваченого кваліфікуються судом як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно злочин середньої тяжкості.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а. с. 76 78), має постійне місце проживання. За адресою проживання характеризується задовільно (а. с. 83), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується даними ОСК МВС України (а. с. 79). Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27 квітня 2020 року за № 688 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , військову строкову службу проходив в Збройних силах з 31 травня 1991 року по 22 серпня 1992 року (а. с. 80).

З досудової доповіді, складеної 16 червня 2020 року провідним інспектором Нововодолазького районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_13 щодо ОСОБА_4 , вбачається, що орган пробації вважає, що є середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України та виконання заходів, передбачених пробаційними програмами (а. с. 39 41).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття, що проявилось у правдивій розповіді про всі обставини вчиненого злочину та висловлення жалю з приводу вчиненого.

Обставин, що відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який повністю визнав свою провину, не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.Крім того, суд бере до уваги, що кримінальним правопорушенням шкода не завдана, а також враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 2 роки із застосування положень статті 75 Кримінального кодексу України щодо звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; позицію обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора та повідомив, що покарання у вигляді штрафу він не має можливості виконати, оскільки офіційного працевлаштування не має.

Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції засудженого від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався, ніяких клопотань з цього приводу під час судового розгляду справи не надходило, тому до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному пунктом 3 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, а саме знищити.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведене експертне дослідження саме такою установою, з ОСОБА_4 , на користь держави слід стягнути витрати на залученняексперта з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 980 гривень 70 копійок.
На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України,керуючись статтями 50, 63, 65 - 67, 75, 76 та частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України, а також статтями 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частино 2 статті 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України, і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: суху речовину рослинного походження, яка поміщена до білого полімерного мішку, який опечатано биркою з підписами всіх учасників слідчої дії, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено законом, - канабісом (згідно з висновком судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 13/1/1083СЕ-20 від 24 квітня 2020 року маса канабісу у перерахунку на суху речовину (без насіння та після видалення сміття) становить 766,97 грам) передану на зберігання до складу Управління логістики та матеріально технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області (квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 17181) після набрання вироком законної сили знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок за виконання судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 13/1/1083СЕ-20, проведеної 24 квітня 2020 року судовим експертом Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1