ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/956/20
Провадження № 1-кс/362/272/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000125 від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,
в с т а н о в и в:
17.02.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: 2 монітори марки «DELL»; монітор марки «LG»; монітор марки «FUJITSU»; монітор марки «ASUS»; 2 монітора марки «ЛОС»; 7 клавіатур чорного кольору; 7 оптичних мишок чорного кольору; 4 системних блоків марки «DELL»; 3 системних блоки марки «НР», вилучені в ході проведення обшуку від 14.02.2020 року в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 11.01.2020 року до ЧЧ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівника управління внутрішньої безпеки про те, що на території Васильківського району Київської області та м. Василькова невідомі особи здійснюють зайняття гральним бізнесом.

14.02.2020 року до ЧЧ Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що в с. Саливонки, Васильківського району, Київської області невідомі особи здійснюють зайняття гральним бізнесом.

Виходячи з вище викладеного, 14.02.2020 року, в період часу з 03:11 годин по 03:17 годин, проведено фактично обшук приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою врятування майна (речових доказів), яке знаходилося в середині вищевказаного приміщення, запобігання його знищенню, в ході якого було виявлено та вилучено: 2 монітори марки «DELL»; монітор марки «LG»; монітор марки «FUJITSU»; монітор марки «ASUS»; 2 монітора марки «ЛОС»; 7 клавіатур чорного кольору; 7 оптичних мишок чорного кольору; 4 системних блоків марки «DELL»; 3 системних блоки марки «НР».

14.02.2020 року постановою слідчого СВ Васильківського ВП всі вищевказані предмети було визнано речовим доказом, оскільки вони є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та зберегли на собі сліди вчинення вказаного злочину, тобто на підставі ч.1 ст.98 КПК України мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим в клопотанні вказано, що з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, отримання та збереження речових доказів, щодо вчинення кримінального правопорушення, виявлення осіб, що причетні до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за № 0000125 від 17.01.2020 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що з матеріалів клопотання та кримінального провадження № 0000125 від 17.01.2020 року, вбачається, що у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, тобто зайняття гральним бізнесом (а.с.4).

Згідно протоколу обшуку від 14.02.2020 року, встановлено, що 14.02.2020 року в період часу з 03:11 годин по 03:17 годин, слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 проведено фактично обшук приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою врятування майна (речових доказів), яке знаходилося в середині вищевказаного приміщення, запобігання його знищенню, в ході якого було виявлено та вилучено: 2 монітори марки «DELL»; монітор марки «LG»; монітор марки «FUJITSU»; монітор марки «ASUS»; 2 монітора марки «ЛОС»; 7 клавіатур чорного кольору; 7 оптичних мишок чорного кольору; 4 системних блоків марки «DELL»; 3 системних блоки марки «НР» (а.с.6-7).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 26.01.2020 року нежитлова будівля, розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Саливонки, вул. Радянська, 3, належить на праві власності ТОВ ВФ «Рубін» (а.с.10-11).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим та прокурором в клопотанні доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000125 від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України задовольнити .
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення обшуку від 14.02.2020 року в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 2 монітори марки «DELL»; монітор марки «LG»; монітор марки «FUJITSU»; монітор марки «ASUS»; 2 монітора марки «ЛОС»; 7 клавіатур чорного кольору; 7 оптичних мишок чорного кольору; 4 системних блоків марки «DELL»; 3 системних блоки марки «НР», з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Текст ухвали виготовлено 24 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6