ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/562/20 Справа № 932/1801/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002985 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Краснодоні Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є опікуном чи піклувальником, працевлаштований культурологом КП «Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка», зареєстрований та фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301 КК України,

за участю секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301 КК України до 12 травня 2020 року включно.

Слідчим суддею було встановлено, що наявні ризики впливу з боку підозрюваного на потерпілу та її батьків, а також ризики можливого знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року.
В обґрунтування вказує, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора на виніс ухвалу з грубим порушенням права на захист. Зазначає, що клопотання прокурора було розглянуто за участю адвоката ОСОБА_9 , який безпідставно був залучений для проведення окремої процесуальної дії. Вважає, що невідкладного випадку для проведення невідкладної процесуальної дії не було, оскільки строк запобіжного заходу спливав лише 09 квітня 2020 року. Також вказав, що усунення адвоката від захисту шляхом безпідставного залучення іншого захисника для участі в окремій процесуальній дії без згоди підозрюваного є грубим порушенням права на захист.

Заслухавши адвоката, який доповнив апеляційну скаргу та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляд тримання під варто щодо підозрюваного ОСОБА_6 , думку підозрюваного, який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого дотримані в повному обсязі.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.
Апеляційний суд вважає, що визначені слідчим суддею ризики доведені і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за більш тяжкий передбачено покарання виключно на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Також, апеляційний суд, зважає на те, що досудове розслідування продовжується, анкетні дані і інформація про потерпілу та її батьків підозрюваному відомі, що разом у сукупності з наведеними обставинами дає підстави ймовірності впливу з боку підозрюваного на потерпілу та її батьків, а також ризики можливого знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
Апеляційний суд також враховує визначення судом першої інстанції альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що в повній мірі відповідає і узгоджується з положеннями ст.ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України. Даних і обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру застави стороною захисту не надано і апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність продовження строку щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Колегія суддів також зважає, що підозрюваним ОСОБА_6 , 08 квітня 2020 року була внесена застава на депозитний рахунок коштів ТУ ДСА України в Дніпропетровській області в розмірі 315 300 гривень та 09 квітня 2020 року ОСОБА_6 був звільнений з-під варти.
Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Що стосується доводів апеляційної скарги в частині порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист під час винесення ухвали про продовження строку його тримання під вартою, колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.
Як слідує з матеріалів справи, захисник ОСОБА_9 був залучений постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення окремої процесуальної дії, під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою. Необхідність винесення постанови слідчого про залучення захисника була обумовлена тим, що захисник ОСОБА_5 з 03 квітня 2020 року на зв`язок не виходив, хоча був належним чином повідомленим про необхідність участі в судовому засіданні.
Колегія суддів також звертає увагу, що 09 квітня 2020 року спливав строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , а тому, залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії, призначеної на 06 квітня 2020 року, тобто за три дні до спливу строку дії запобіжного заходу, є невідкладною процесуальною дією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для ствердження про порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист, оскільки інтереси останнього в суді представляв професійний адвокат, як це передбачено кримінальним процесуальним законодавством.
З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, порушення права на захист останнього не встановлено, тому апеляційний суд прийшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4