Дата документу 16.06.2020 Справа № 330/596/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/391/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 330/596/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстроваий за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останнього разу 17.12.2018 Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту (21.06.2019 звільнений з УВП по відбуттю строку покарання),

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ухвалено відраховувати з моменту фактичного прибуття засудженого до установи відбуття покарання.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 13 січня 2019 року о 22 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185, 186, 187 КК України, судимості за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, раніше вчинивши злочини, передбачені ст.185 КК України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, прийшов до критого вантажного вагону-рефрижератора № 58040478, який перебуває на балансі філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця», і стоїть у групі вагонів на 4 шляху з південної сторони залізничної станції «Якимівка», розташованої за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Вокзальна, 15, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через відкриті вантажні двері вліз до вказаного вагону, знаходячись у якому зірвав і таємно, повторно викрав 4 фрагменти внутрішньої бокової алюмінієвої обшиви стіни вагону, розміром 1,5 м х 2,45 м кожен, вартістю 1010 гривень 09 копійок за один фрагмент, 1 фрагмент внутрішньої бокової алюмінієвої обшиви стіни вагону, розміром 1,25 м х 2,45 м, вартістю 839 гривень 91 копійка, 1 фрагмент внутрішньої бокової алюмінієвої обшиви стіни вагону, розміром 0,35 м х 2,45 м, вартістю 236 гривень 5 копійок, 5 алюмінієвих накладок, розміром 2,6 м х 0,08 м кожна, вартістю 57 гривень 8 копійок за одну накладку, 1 алюмінієву накладку розміром 2,3 м х 0,08 м вартістю 50 гривень 53 копійки, і з викраденим зник з місця події, спричинивши своїми незаконними діями матеріальну шкоду філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця» на загальну суму 5452 гривні 25 копійок.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , посилається на суворість вироку. Вважає, що суд з урахуванням обставин які пом`якшують покарання і обставин які позитивно характеризують особу обвинуваченого міг призначити менш суворий вид покарання..

На підставі викладеного просить змінити вирок та призначити обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого, вважав вирок законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими та учасниками провадження не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винними, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.

Так, відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив його, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

В той же час, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, суму матеріальних збитків у добровільному порядку не відшкодував.
Також при призначенні покарання судом враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 також враховано досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено про існування дуже високої ймовірності вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Таким чином з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 доцільно призначити покарання у виді обмеження волі. Обрана міра покарання, відповідає меті покарання, тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи та особі обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував та належним чином оцінив всі обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

Встановлені судом першої інстанції відомості про обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, на думку колегії суддів, навіть з урахуванням доводів наведених в апеляційній скарзі, не дають підстав для призначення більш м`якого покарання.

Щодо активного сприяння розкриттю злочину, визнання вини і щирого каяття, на які посилається апелянт у своїй скарзі, колегія суддів встановила, що вказані обставини враховані судом першої інстанції під час постановлення вироку, а тому такі доводи апелянта не можуть бути враховані повторно судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни вироку суду першої інстанції. Посилання апелянта на позитивну характеристику, стійкі соціальні зв`язки, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на правильність прийнятого судом рішення не впливають, оскільки вказані обставини не перешкодили обвинуваченому вчинити кримінальне правопорушення.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не спростовують правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4