Справа № 396/1037/19
Провадження № 1-кп/396/52/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2020 року м.Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого:
- 07.09.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.03.2017 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання до 5 років позбавлення волі. 18.03.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 6 місяців 9 днів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчиненого повторно за наступних обставин.
Судом встановлено, що що наприкінці березня 2019 року, точного часу ні слідством ні судом не встановлено обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у домоволодінні, що за адресою АДРЕСА_3 спільно із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та господарем будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпивали спиртні напої. Перебуваючи у спальній кімнаті будинку, під час розпиття спиртних напоїв, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий умисел на шахрайське заволодіння мобільними телефонами, а саме - мобільним телефоном торгової марки Nokia 216 чорного кольору, в якому знаходилась сім - карта мобільного оператора Vodafone, належний ОСОБА_5 та мобільного телефону торгової марки «Леново» А 6000 чорного кольору, в якому знаходилась сім - карта мобільного оператора Київстар, що належний ОСОБА_8
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливого мотиву, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , попрохав надати йому мобільний телефон ОСОБА_5 з метою здійснення телефонного дзвінка. На прохання останнього ОСОБА_5 добровільно передав йому свій мобільний телефон торгової марки Nokia 216 чорного кольору. Отримавши вказаний телефон, ОСОБА_3 вийшов із будинку та перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, тримаючи мобільний телефон торгової марки Nokia 216 чорного кольору, в якому знаходилась сім - карта мобільного оператора Vodafone в руках, повернувся до приміщення будинку.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_3 попрохав ОСОБА_8 надати належний останньому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. На прохання ОСОБА_3 ОСОБА_8 дозволив взяти його мобільний телефон торгової марки «Леново» А 6000 чорного кольору, який на той час був приєднаний до електромережі на зарядному пристрої. ОСОБА_3 , маючи на меті шахрайське заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_8 взяв до рук вказаний мобільний телефон, від`єднав його від мережі та, доводячи свій єдиний умисел на заволодіння чужим майном, під приводом здійснення телефонного дзвінка, вийшов на подвір`я домоволодіння, після чого, переконавшись у тому шо ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знаходяться в приміщенні будинку, зник з місця вчинення злочину, забравши з собою викрадені мобільні телефони, якими розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 499 грн. 60 коп. та потерпілому ОСОБА_8 на суму 1000 грн.
Крім того, встановлено, що 28 серпня 2019 у вечірній час, точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшов до будинку, що по АДРЕСА_4 , де проживає його знайомі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на прохання власника будинку. Знаходячись всередині домоволодіння ОСОБА_3 помітив як ОСОБА_10 та ОСОБА_9 користувались своїми мобільними телефонами та після чого залишили свої мобільні телефони на дерев`яній тумбі та пішли разом відпочивати до іншої кімнати. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи раніше судимим за корисливий злочин, маючий не зняту та не погашену судимість за скоєння умисного злочину проти власності, виник раптовий умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «MEIZU М6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та мобільним телефоном марки «Fly» моделі: FF 179 чорного кольору, який належить ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливого мотиву, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, впевнившись що його дії ніким не помічені, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «MEIZU М6» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Fly» моделі: FF 179 чорного кольору.
В подальшому викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 451 грн. 60 коп.
В подальшому викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 318 грн. 25 коп.
Крім того, встановлено, що 13 вересня 2019 близько 15 години, точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , прийшов до будинку, що по АДРЕСА_5 , де проживає його знайомий ОСОБА_6 ?1996 року народження, який не заперечував проти перебування ОСОБА_3 у вказаному будинку. Знаходячись всередині домоволодіння обвинувачений ОСОБА_3 помітив як ОСОБА_6 користувався своїм мобільним телефоном ТМ «Ergo» В501 Maximum, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 та після чого залишив свій мобільний телефон на дерев`яному стелажі, а сам вийшов на подвір`я. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи раніше судимим за корисливий злочин, маючий не зняту та не погашену судимість за скоєння умисного злочину проти власності, виник раптовий умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Ergo» В501 Maximum, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливого мотиву, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, впевнившись що його дії ніким не помічені, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Ergo» В501 Maximum, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 .
В подальшому викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 1 406 грн. 00 коп.
В подальшому викраденим майном, ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 710 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у обвинувальних актах. Щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 заволодів його мобільним телефоном шляхом зловживання довірою. На час розгляду справи мобільни й телефон ОСОБА_3 йому не повернув.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 13.09.2019 року прийшов до будинку, де він проживає, і вони разом вживали спиртні напої. Після чого ОСОБА_6 виявив, що в нього зник мобільний телефон.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, подали письмове клопотання, в якому просили слухати справу у їх відсутність.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потепілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують вартість викраденого та характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчиненого повторно.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень - скоєно злочини середньої тяжкості.
ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, востаннє: 21.03.2017 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання до 5 років позбавлення волі. 18.03.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 6 місяців 9 днів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, після звільнення з місць позбавлення волі постійного місця проживання не мав, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальні правопорушення, характеризується посередньо, не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків, утриманців немає, скарг на стан здоров`я не має, фізично здоровий і придатний до фізичної праці, на "Д" обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, збитки потерпілим не відшкодовано.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 з врахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який на шлях виправлення ставати не бажає, та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що для попередження скоєння ним нових злочинів, виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та застосувати до нього терміну покарання в межах санкцій ч.2 ст.190 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.71 та ст.72 КК України. Тобто до призначеного покарання за новий злочин повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, від якого особа була умовно - достроково звільнена.
Виходячи з наведеного, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком належить вважати частину покарання, від відбування якого засудженого було звільнено умовно-достроково на підставі ст.81 чи 107 КК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 26 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК України). У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має не зняту та не погашену судимість за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2017, будучи засудженим до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.03.2019 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив декілька кримінальних правопорушень, то покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, вчинив злочин під час невідбутої частини покарання, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2017 року.
Цивільні позови по справі потерпілими не заявлено.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 5338 грн. (п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 00 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.
Суд вважає за необхідне, до набрання вироком суду законної сили, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст.190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2017 року, визначивши ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити бе змін.
Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з моменту затримання, з 12.11.2019 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку день за день.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 5338 грн. (п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 00 коп.
Речові докази: флеш-карту Kingston micro sd ємністю на 16 Гб. - залишити при матеріалах кримінального провадження;пакувальну коробку від мобільного телефону торгової марки ТМ «Ergo» В 501 Maximum, imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон торгової марки MEIZU М6 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_10 .; куртку чоловічу «Sutherland Authentic», чорного кольору; джинсові штани «Dsouaviet» темно-синього кольору з нашивкою у вигляді серця; туфлі чоловічі «45 розмір» чорного кольору; чавунна сковорода чорного кольору; електрична плита чорного кольору «Esperanza ЕКН001К», цифровий ефірний приймач Т2 DV3 Т2 С в повній комплектації, пакувальна коробка до цифрового ефірного приймача Т2 DV3 Т2 С - повернути потерпілому ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1