Справа № 760/8489/20
Провадження № 1-кс/760/3300/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в кримінальному провадженні №0002259 від 28.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в кримінальному провадженні №0002259 від 28.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2020 року в невстановлений досудовим розслідуванням час між раніше знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин з раніше наглядно знайомим ОСОБА_9 , виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

З цією метою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа 23.03.2020 року в невстановлений досудовим розслідуванням час зустрілися та розподілили між собою злочині ролі, відповідно до яких: ОСОБА_5 мав знайти квартиру у м. Києві, де в подальшому мало бути здійснено умисне вбивство ОСОБА_9 .

З цією метою, останній в всесвітній мережі Інтернет, за допомогою сайту ОLX.ua підшукав квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши за даною адресою, ОСОБА_5 спільно з потерпілим ОСОБА_9 домовились щодо оренди приміщення, при цьому ОСОБА_9 надав для ознайомлення власниці квартири паспорт гр. України, виданий на його ім`я та повідомив, що оплату за оренду квартири останні будуть здійснювати за допомогою перерахунку коштів на її картку.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 27.03.2020 року прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де у вечірній час почали гучно розмовляти та зловживати наркотичними засобами. В подальшому, 28.03.2020 в період часу із 04.00 години по 04.20 годину ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою під приводом купівлі додаткових наркотичних препаратів, потерпілому ОСОБА_9 було запропонованому піти з вище вказаними особами з цією метою. В зв`язку з чим ОСОБА_9 одягнув верхній одяг та попрямував в напрямку виходу з кімнати, проте перед ним стояв ОСОБА_8 , який продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повернувся обличчям до ОСОБА_9 та умисно, піднявши свою праву руку ліктем з внутрішньої сторони наніс удар в область обличчя ОСОБА_9 від чого останній впав поперек ліжка. В цей час, діючи спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підійшов до лежачого ОСОБА_9 , шию якого цей момент стиснув ОСОБА_8 та умисно почав утримувати за руку потерпілого, щоб останній не міг чинити опору, паралельно діям ОСОБА_5 до нього приєдналася невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка почала утримувати ноги потерпілого. Дані дії призвели до того, що ОСОБА_9 не зміг чинити опору, оскільки його руки тримав ОСОБА_5 , а ноги невстановлена досудовим розслідуванням особа, а на обличчя потерпілого перебувала подушка, яку стискував ОСОБА_8 , перешкоджало вільному отриманні кисню потерпілим та в подальшому і призвело до смерті ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 закінчуючи свій злочинний умисел сказав невстановленій досудовим розслідуванням особі витягнути шприц з належної йому правої кишені куртки, в якому містилась наркотична речовина та здійснити ін`єкцію в ногу ОСОБА_9 . Виконавши всі свої злочинні ролі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа покинути приміщення квартири, залишивши потерпілого ОСОБА_9 на ліжку.

Згідно до повідомлення із складенням «Висновку експертного дослідження» №011-1233 від 30.03.2020 року смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї тупими предметами.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

1) протокол огляду місця події (трупа) від 28.03.2020 року;

2) протокол огляду місця події від 20.03.2020, за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) протокол огляду місця події від 30.03.2020 за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) протокол огляду місця події від 30.03.2020 за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) повідомлення КМКБ СМЕ;

6) протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

7) протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

8) протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

9) Повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

10) Повідомлення про підозру ОСОБА_8 ;

11) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

12)Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 ;

13) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 ;

14)Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 .

15)Речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який відповідно до п.12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років.

Прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

-переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;

-вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Тобто перебуваючи на волі ОСОБА_5 може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність великого строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)). Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- ОСОБА_5 не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має;

- робота у ОСОБА_5 відсутня, що підвищує ймовірність ризику переховування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо повторного скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини); Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії). Крім цього, підозрюваний не має офіційного місця роботи, а тому продовжуватиме злочинну діяльність з метою заволодіння матеріальними цінностями.

Крім цього, актуальним є ризик намагання перешкодити виявленню інших епізодів злочинних дій, зокрема, шляхом приховання доказів, знищення речових доказів.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії). Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне. Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ще й тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування. Крім цього, воно унеможливить документування інших епізодів злочинних дій у зв`язку з тим, що надасть можливість підозрюваному здійснювати перешкоди для цього. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на розслідування кримінального провадження. Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.27 Конституції України, кожна людина має невід'ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров'я, життя і здоров'я інших людей від протиправних посягань.

Згідно ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Також відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: п.e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України, тобто в умисному вбивстві (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині).

На підставі вищевикладеного прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки злочин спричинив загибель людини відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення сторін, прийшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 133 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до п.12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років та оскільки, прокурор довів, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний: переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчиняти інше кримінальне правопорушення та данні про особу підозрюваного, а саме відсутність постійного місця проживання в м. Києві та Київсбкій області, відсутність міцних соціальних зв`язків та засобів для існування, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,186, 193, 194, 196,197, 202 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто до 01.06.2020 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 01.06.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1