Справа № 754/2103/20
У Х В А Л А
Іменем України

17 лютого 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,
в присутності підозрюваного: - ОСОБА_4 ,
за участю захисника: - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
-31.01.2019 року скеровано обвинувальний акт до Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.02.2020 року слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000798 від 03.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
У рамках вказаного кримінального провадження 12.02.2020 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що він 02.02.2020 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали супермаркету «Білла» за адресою: м. Київ, вул. Сержа Лифаря, 13, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, взяв з полиць магазину товари, на загальну суму 329,97 грн., що належить підприємству з іноземними інвестиціями «Білла-Україна», які сховав до куртки, у яку був одягнений.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 пройшов через касову зону магазину не маючи наміру розраховуватись за вище вказаний товар, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками охорони магазину за межами розрахункових кас.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зазначений ризик, передбачений п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 знаючи, що відносно нього 31.01.2019 року скеровано обвинувальний акт до суду, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Окрім того, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування, оскільки останній отримавши повістку про виклик до слідчого для вручення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зазначені дату та час до слідчого не з`явився, причини неявки не повідомив. Також, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року відносно ОСОБА_4 застосовано привід, оскільки останній сім разів не з`явився в підготовче удове засідання.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання в м. Києві. Крім того, захисник вказує на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вислухавши думки прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у достатній мірі доводиться доказами, що долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як встановлено слідчим суддею, прокурором доведено обставини, передбачені ст. 194 КПК України, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі та строк до 5 (п`яти) років.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зважаючи на недоведеність прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 202, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 17 квітня 2020 року, із забороною цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені п.п. 1,2,4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування з будь-якими свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 17 квітня 2020 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу направити для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1