Провадження № 1-кс/947/5313/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000388 від 01.04.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Гринченкове, Охтирського району, Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.02.2013 Апеляційним судом Одеської області за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16.07.2014 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси на підставі ст. 2 ЗУ «про амністію», який на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Комінтернівським районним судом Одеської області, Приморським районним судом м. Одеси та Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 КК України та обвинуваченим у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 КК України у складі організованої групи по кримінальному провадженню, що перебуває на розгляді Київського районного суду міста Одеси, 20.01.2020 був звільнений з під варти у зв`язку зі зміною йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, однак на шлях виправлення не став вчинивши кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, протягом тривалого часу будучи знайомим з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у період часу з 13.04.2020 по 26.04.2020, з невстановленого джерела стало відомо, що останній є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України за фактом замаху на заволодіння правом на квартиру АДРЕСА_3 .

Розуміючи уразливий стан ОСОБА_7 , ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, у період часу з 13.04.2020 по 26.04.2020, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом вирішив використати вказану інформацію у злочинних намірах, шляхом вчинення злочину проти власності щодо ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , 26.04.2020 ОСОБА_5 дотримуючись заходів конспірації, за допомогою інтернет-мессенджера «Telegram» з облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зателефонував на обліковий запит ОСОБА_7 який закріплено за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , належний останньому.

У ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що сам намагався заволодіти правом на квартиру АДРЕСА_3 , використовуючи документи, на готування яких особи, наближені до «злодія в законі», надали йому грошові кошти у розмірі 14 000 доларів США.

Однак через те, що ОСОБА_7 підозрюється у замаху на заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , а на квартиру в рамках кримінального провадження накладено арешт, особи наближені до «злодія у законі» втратили можливість заволодіння зазначеним об`єктом нерухомості, а так само і відповідного прибутку, який після злочину мав скласти 50 000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_5 висунув ОСОБА_7 категоричну вимогу передачі йому грошових коштів у сумі 50 000 доларів США, що станом на 26.04.2020 становить 1 385 685 гривень за офіційним курсом НБУ, тобто в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під загрозою спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень особами, наближеними до «злодія у законі».

Усвідомлюючи реальність висунутих ОСОБА_5 погроз насильства та побоюючись такого насильства з боку ОСОБА_5 , або пов`язаних з ним осіб, ОСОБА_7 , погодився на вимогу останнього передати йому грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, однак розуміючи непомірність виконання у короткий строк висунутої ОСОБА_5 вимоги повідомив, що зможе дістати лише 14 000 доларів США та для пошуку останніх йому треба деякий час, на що ОСОБА_5 вказав, що у такому разі він буде зобов`язаний надати йому боргову розписку про фактично неіснуючий борг.

У подальшому 28 квітня 2020 року об 11.08 годин, 29 квітня 2020 року об 20.58, ОСОБА_5 підтримуючи реальність своїх погроз, дотримуючись заходів конспірації, використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram» неодноразово у телефонному режимі висловлював ОСОБА_7 вимоги передачі грошових коштів спонукаючи останнього пришвидшити пошук таких коштів.

При цьому, для посилення пригнічуючого психологічного ефекту від погрози застосування насильства та демонстрації реальності своїх погроз ОСОБА_5 неодноразово у той же період часу перебуваючи у достеменно невстановленому місці в межах міста Одеси, телефонуючи зі свого облікового запису « ОСОБА_8 » інтернет-мессенджера «Telegram» на обліковий запис ОСОБА_7 повідомляв останнього, що перебуваючи у схожій з ОСОБА_7 ситуації був підданий насильству з боку третіх осіб і все одно був вимушений передати грошові кошти вимагателям, тим самим підкреслюючи категоричність вимоги передачі йому грошових коштів.

У подальшому, 30.04.2020 близько 18 годин 37 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 5, на території ОМКЛ №11, при особистій зустрічі з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 керуючись прямим умислом, корисливим мотивом, діючи повторно, підтвердив раніше висунуту ОСОБА_7 вимогу передачі грошових коштів у раніше обумовленій сумі, тобто 50 000 доларів США, спочатку 14 000 доларів, а в інший період часу залишок суми, мотивуючи свою незаконну вимогу погрозою застосування щодо останнього насильства з боку осіб, наближених до «злодія у законі».

При цьому, ОСОБА_7 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, сприймаючи погрозу ОСОБА_5 як реальну та побоюючись настання несприятливих для нього наслідків передав останньому заздалегідь несправжні (імітаційні) та ідентифіковані (помічені) засоби у вигляді 12 000 доларів США, що станом на 30.04.2020, за офіційним курсом НБУ складає 323 640 гривень.

Одразу ж після передачі вказаних засобів ОСОБА_5 було затримано на місці вчинення злочину.

Разом з цим, у період з 20.01.2020 по 30.04.2020, ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці в межах міста Одеси,отримав за невстановлених обставин від невстановлених осіб інформацію про те, що квартира АДРЕСА_4 не зареєстрована в ДРРП на нерухоме майно та тривалий час, у зв`язку з чим, у ОСОБА_5 виник корисливий злочинний умисел на заволодіння зазначеною квартирою з метою особистого збагачення з подальшим її перепродажем особі, яка не була б обізнана про незаконність походження останньої тим самим визначивши зазначену квартиру як предмет злочинного посягання.

При цьому, постановою Кабінету міністрів України від 05.11.1991 року №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджений перелік державного майна України, яке передавалось у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), на підставі якої прийнято рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 №266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області», яким весь житловий та нежитловий фонд рад був переданий у комунальну власність.

Таким чином, територіальною громадою міста Одеси в установленому законом порядку було набуто право власності на весь житловий фон, зокрема і на вказану квартиру.

Способом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 визначив реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за співучасниками, або за підконтрольними співучасникам особами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП) на підставі підроблених документів, що посвідчують особу та підтверджують наявність у такої особи майнових прав на нерухоме майно, у тому числі відмінних від права власності та інших документів, необхідних для безперешкодної реєстрації в ДРРП об`єкту нерухомості з подальшим перепродажем вже зареєстрованого нерухомого майна не обізнаним у злочинному походженні придбаного майна.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 у період часу з середини березня 2020 року по 14 годин 31 хвилин 02.04.2020 у якості співучасника залучено ОСОБА_10 , якому за участь у заволодінні вищевказаним майном ОСОБА_5 запропонував грошову винагороду у сумі 100 доларів США. На вказану пропозицію ОСОБА_10 надав свою добровільну згоду.

Роль ОСОБА_10 полягала у введенні осіб уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в оману через видачу себе за іншу особу з використанням підроблених документів що посвідчують особу та підтверджують наявність майнових прав на нерухоме майно з подальшою реєстрацією за такою особою права власності на предмет злочинного посягання в ДРРП.

Приступивши до виконання злочинного плану, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, з метою корисливого незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_4 , перебуваючи у достеменно невстановленому місці в межах міста Одеси, у період часу з березня 2020 року по 02.04.2020 невстановленим шляхом придбав (здобув) наступні документи: бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВОМУ УМВС України в Одеській області 31.10.2005, начебто, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в дійсності видавався на ім`я ОСОБА_12 , картку РНОКПП № НОМЕР_3 видану, начебто, на ім`я ОСОБА_11 свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_4 від 12.07.1999, начебто видане управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, технічний паспорт б/н на квартиру АДРЕСА_4 від 12.09.1999 складений, начебто, ТОВ «Юрікс» (ЄРДПОУ:21020149) та лист КП «БТІОМР» від 14.11.2018 №474382.24 виданий, начебто, ОСОБА_13 про те, що на вищевказаний об`єкт нерухомості за даними комунального підприємства не зареєстровано право власності.
У подальшому, у той же період часу, ОСОБА_5 передав для використання вищевказаний пакет документів ОСОБА_10 зазначивши, що йому належить прибути до нотаріуса ОМНО ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , де представившись анкетними даним ОСОБА_11 подати заяву про реєстрацію в ДРРП права власності на квартиру АДРЕСА_4 та як підставу для внесення відомостей до ДРРП подати нотаріусу вищевказаних правовстановлюючих документів.
На виконання злочинного плану ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та корисливою метою ОСОБА_10 02.04.2020 прибув до нотаріуса ОМНО ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , де представившись анкетними даним ОСОБА_11 ввівши тим самим зазначеного нотаріуса в оману, об 14 годині 31 хвилині подав заяву про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Будучи введеною в оману, нотаріус ОМНО ОСОБА_14 , за результатом розгляду заяви ОСОБА_10 , який представлявся анкетними даними ОСОБА_11 про реєстрацію права власності та документів поданих останнім, 04.04.2020 об 13 годині 35 хвилин прийнято рішення №51884036 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та зареєстровано в ДРРП право власності на квартиру АДРЕСА_4 за анкетними даними ОСОБА_11 під якими в дійсності діяв ОСОБА_10 .
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою незаконного збагачення, шахрайським шляхом, за допомогою обману, заволодів правом власності на квартиру АДРЕСА_4 , вартістю 15 000 доларів США, що станом на 30.04.2020 за офіційним курсом НБУ становить 404 550 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тим самим заволодівши чужим майном на вказану суму.

01.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення посилається на те, що тяжкість злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, у кримінальному провадженні є потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_10 , з якими безпосередньо підозрюваний знайомий, йому відомі їх дані, місця проживання, інформація відносно рідних, малолітніх дітей та враховуючи той факт, що на даний час потерпілий та свідки у судовому розгляді не надавали будь-яких свідчень. У той же час слід зазначити, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, вчиненого шляхом здійснення погроз спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, підозрюваний є обвинуваченим у 3 кримінальних провадженнях, які розглядаються Київським, Приморським районними судами м. Одеси та Комінтернівським судом Одеської області, вчинив дії, що стали підставою для повідомлення останньому про підозру, перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не має місця роботи, підозрюється у вчиненні злочину майнової спрямованості, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, в зв`язку з чим, з огляду на викладене у клопотанні обґрунтування, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що пред`явлена її підзахисному підозра є необґрунтованою, ризики стороною обвинувачення не доведені, а відтак підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу відсутні. Просила врахувати стан здоров`я її підзахисного, з урахуванням якого його підзахисному було змінено запобіжний захід у кримінальному провадженні, розгляд якого на теперішній час здійснюється Київським районним судом м. Одеси на домашній арешт. На підставі викладеного в сукупності, в задоволенні поданого клопотання просила відмовити та застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та зазначив, що має проблеми зі здоров`ям, потребує лікування, в зв`язку з чим поміщення його до слідчого ізолятора може становити загрозу його життю. Зазначив, що з пред`явленою йому підозрою не погоджується, будь-яких протиправних дій він не здійснював. З огляду на викладене, в задоволенні поданого клопотання просив відмовити та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що буде сумлінно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 01.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинене повторно; ч. 3 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

В підтвердження обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, сторона обвинувачення посилається на: протокол освідування від 30.04.2020 року, протоколи обшуку від 30.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2020 року, протокол обшуку від 01.05.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 01.05.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 30.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 30.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 30.04.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.04.2020 року, протоколи огляду предмету від 30.04.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

З огляду на викладене, зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України. При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з санкції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється підозрюваний ОСОБА_5 , верхня межа покарання, яка може бути застосована відносно останнього у випадку подальшого доведення його вини у вчиненні таких кримінальних правопорушень у встановленому законом порядку судом, становить 12 (дванадцять) років позбавлення волі, в зв`язку з чим дії передбачені диспозицією означених норм закону становлять собою тяжкий та особливо тяжкий злочини. Згідно встановлених слідчим суддею характеризуючих підозрюваного ОСОБА_5 матеріалів, останній на теперішній час не працює, є неодруженим, раніше судимим та на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Комінтернівським районним судом Одеської області, Приморським районний судом м. Одеси та Київським районним судом м. Одеси. Відтак, викладені обставини, з урахуванням усвідомленості підозрюваним ОСОБА_5 ступеню можливого покарання, яке йому загрожує у випадку подальшого доведення його вини перед судом, на думку слідчого судді можуть свідчити про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення в частині існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризику впливу на потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 ), слідчий суддя приходить до наступного переконання. Так, слідчий суддя враховує, що особи потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 відомі підозрюваному, що останнім було повідомлено під час розгляду такого клопотання. При цьому, письмовими показаннями вказаних осіб на теперішній час сторона обвинувачення обґрунтовує пред`явлену ОСОБА_5 підозру. Так, у долучених до клопотання протоколах допитів наявні анкетні дані означених осіб, які у випадку направлення обвинувального акту до суду, ймовірно будуть безпосередньо допитуватися судом, при цьому їх показання згідно вимог ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів. В свою чергу, згідно кримінально-правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 останньому інкримінується погроза насильства над потерпілим ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що з метою уникнення встановленої законом відповідальності за інкриміновані підозрюваному діяння (у випадку доведення його винуватості), останній може здійснити дії спрямовані на незаконний вплив на вказаних осіб (потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 ).
Крім того, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку наявним у слідчого судді відомостям в частині притягнення підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час до кримінальної відповідальності Комінтернівським районним судом Одеської області, Приморським районним судом м. Одеси та Київським районним судом м. Одеси. Крім того, слідчий суддя надає належну правову оцінку відомостям в частині наявності у підозрюваного ОСОБА_5 судимості за вчинення, зокрема, аналогічного роду кримінальних правопорушень (які передбачені ст. 190 КК України), що може свідчити про наявність схильності у підозрюваного до вчинення такого роду кримінальних правопорушень. Відтак, викладені обставини у сукупності в цілому можуть свідчити про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення в частині наявності в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним, який на теперішній час не має офіційного місця працевлаштування, а відтак і відповідного доходу, іншого корисливого кримінального правопорушення.

4.1.2. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку долученій до даного клопотання копії ухвали колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001892. В свою чергу в рамках даного кримінального провадження відомості до ЄРДР були внесені 01.04.2020 року, тобто вже після зміни відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу в рамках означеного кримінального провадження. Таким чином, викладене, на думку слідчого судді свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткової міри запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

4.2. Вирішення питання про можливість/не можливість визначення відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з кримінально-правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, останньому інкримінується: вимога передачі чужого майна та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинене повторно.

За таких обставин, оскільки ймовірне вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України супроводжувалося погрозою застосування насильства з боку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави відносно останнього в рамках даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000388 від 01.04.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання та припиняє свою дію 28.06.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1