Справа № 127/9533/17
Провадження №11-кп/801/799/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0004967 за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 311 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Цією ухвалою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 01.08.2020.
Суд мотивував своє рішення тим, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що стороною обвинувачення не доведено існування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КК України. Апелянт переконаний, що судом не враховано особу обвинуваченого та можливість зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Як слідує з матеріалів провадження, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження за №0004967, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 311 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .
За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду злочині, серед яких є особливо тяжкий, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до дванадцяти років, що може спонукати обвинуваченого до втечі, намагання уникнути покарання або незаконно впливати на свідків, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Судом першої інстанції були враховані, зокрема, і ті дані про особу обвинуваченого, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, проте вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки встановлені обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0004967 за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 311 КК України залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді