21.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/3621/20
№ 1-кс/205/753/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ НПУ в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001001 від 18 квітня 2020 року, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня, офіційно не працевлаштована, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 09 вересня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, 22 серпня 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001001 від 18 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2020 року близько 20:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 15 по вулиці Кутузова в м. Дніпрі, побачила на землі одноразовий медичний шприц, ємкістю 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 0,1 мл. Підібравши вказаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору, ОСОБА_5 визначила зазначену рідину для себе, як наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Після чого, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне повторне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Надалі, ОСОБА_5 керуючись злочинним умислом, спрямованим на повторне незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, взяла вищезазначений шприц з наркотичним засобом, а саме опієм ацетильованим, та поклала до правої верхньої зовнішньої нагрудної кишені, одягненої на ній чорного пальто.
Після чого, ОСОБА_5 , розуміючи, що в знайденому нею медичному шприці знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, почала пересуватись по вулицям м. Дніпра, таким чином, почала повторно незаконно зберігати при собі наркотичний засіб без мети збуту.
17 квітня 2020 року о 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 5 розташованого по вулиці Новоорловскій у м. Дніпрі, була зупинена працівниками поліції, які на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» здійснили її поверхневу перевірку.
Після чого в період часу з 21 годин 37 хвилин до 21 години 50 хвилин 17 квітня 2020 року ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, добровільно видала працівникам поліції з правої верхньої зовнішньої нагрудної кишені, одягненого на ній чорного пальто, медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 0,1 мл.
Згідно висновку експерта № 19/104-8/2058 від 30 квітня 2020 року надана на експертизу 21 квітня 2020 року рідина коричневого кольору масою 0,0634 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено. Рідина коричневого кольору масою 0,0634 містить у своєму складі опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0162г, що відповідно до таблиці «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри, тобто більше ніж 0,005 г.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні, наркотичних засобів, без мети збуту, вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
20 травня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказане клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просила слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.
ОСОБА_5 у судовому засіданні, посилаючись на наявність у неї малолітнього сина та постійного місця проживання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий ОСОБА_4 у ході судового засідання зазначила, що ОСОБА_5 завжди з`являється на її вимогу, ніколи такі вимоги не ігнорує, співпрацює зі слідством.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання були подані такі докази: протоколи допиту свідків від 07 травня 2020 року, 08 травня 2020 року, 12 травня 2020 року, 15 травня 2020 року; протокол огляду місця події від 17 квітня 2020 року; висновок експерта № 19/104-8/2058 від 30 квітня 2020 року; протокол перегляду компакт-диска з відеозаписом від 17 квітня 2020 року.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).
Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваної до вчинення названого кримінального правопорушення. Адже зі змісту всіх доказів, наданих слідчому судді, вбачається наявність обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу.
Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавчо передбачену можливість застосування обмежувального заходу.
Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваної вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 є раніше судимою за аналогічне кримінальне правопорушення, крім того, до суду було направлено обвинувальний акт відносно неї за ч. 1 ст. 309 КК України.
Разом з тим, слідчим суддею враховуються пояснення слідчого стосовно сумлінності підозрюваної щодо явки за викликами слідчого з метою проведення слідчих дій, співпраці ОСОБА_5 зі слідством, тому наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею не вбачається.
Крім того, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваної, її репутацію, соціальні зв`язки, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та постійного зареєстрованого місця проживання, конкретні обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вищевказаному правопорушенні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Встановлено, що підозрювана має постійне місце проживання, де протягом певного часу мешкає разом зі своїм малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на її утриманні.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що підозрювана має стійкі соціальні зв`язки, що гарантує виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.
У даному випадку, слідчий суддя вважає, що саме заборона залишати житло цілодобово, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та виключить можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої їй підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваної на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором, та забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
Також слідчий суддя вважає за необхідне одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, покласти на підозрювану передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, зокрема, прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; заборони підозрюваній залишати житло цілодобово; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; не відлучатися за межі мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ НПУ в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 16 години 00 хвилин 19 липня 2020 року, заборонивши останній залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
У період дії запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваній залишати житло цілодобово; 3) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; 4) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ознайомити та вручити підозрюваній під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

.