УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2019 року, яка вступила в законну силу 02 січня 2020 року, відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України.

На теперішній час продовжуються судові слухання у кримінальному провадженні № 0000030 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України в якому підозрюється ОСОБА_6 .

Головний лікар КЗ «ЧОПЛ» звернувся до суду з заявою про продовження примусового лікування щодо ОСОБА_6 посилаючись на те, що пацієнт залишився нестабільним, збереглися прояви дратівливості, конфліктності, вчиняв фізичне насильствоо стосовно інших пацієнтів. 05 січня 2020 року скоїв втечу з відділення, через добу був повернутий працівниками поліції до відділення та госпіталізований повторно 06 січня 2020 року. В психічному стані на теперішній час активна галюцинаторна симптоматика не простежується, маячні ідеї дезактуалізовані, однак зберігається виражена тяга до вживання заборонених наркотичних психоактивних речовин, про що свідчать неодноразові виявлення фактів вживання, виявлення у пацієнта заборонених у відділенні предметів (шприців), що вказує на порушення лікувальних рекомендацій та режиму у відділенні. 26 червня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів, про що складено висновок №35, згідно якого останній продовжує виявляти ознаки тяжкого психічного розладу, а саме: шизофренії параноїчної форми, епізодичного дефекту особистості, параноїчного, психопатоподібного типу, розлади психіки та поведінки, внаслідок поєднаного вживання різних класів психоактивних речовин, збережена соціальна небезпечність для нього та оточуючих, а тому він потребує продовження примусового лікування.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просила продовжити примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 , оскільки після проведеного лікування покращення психічного стану пацієнта не наступило.

Прокурор просив заяву задовольнити та продовжити примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Захисник в судовому засіданні просив заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прокурора, представника заявника, захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів №35 від 26 червня 2020 ОСОБА_6 виявляє ознакитяжкого психічного розладу, а саме: шизофренії параноїчної форми, епізодичного дефекту особистості, параноїчного, психопатоподібного типу, розлади психіки та поведінки, внаслідок поєднаного вживання різних класів психоактивних речовин.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що примусове лікування у відношенні ОСОБА_6 у психіатричному закладі із звичайним наглядом має бути продовжено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 94, 95 КК, ст.ст.372, 395, 514 КПК України, -

ухвалив:

Головуючий: ОСОБА_1