Справа № 348/1024/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року селище Рожнятів
Колегія суддів Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000197 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить суд продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що розгляд кримінального провадження триває, а термін тримання під вартою обвинуваченому закінчується 30 березня 2020 року, ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 просила не задовольняти клопотання прокурора, а змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з думкою свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 30 січня 2020 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 30 березня 2020 року.

До 30 березня 2020 року закінчити розгляд кримінального провадження неможливо. Судом не допитано всіх свідків в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтями 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою, але з часом існування лише цієї умови вже є недостатнім обґрунтуванням для продовження тримання особи під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Колегія суддів вважає, що станом на день розгляду клопотання прокурора продовжують існувати ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, зокрема, суд вважає, що такими ризиками є ймовірність переховування ОСОБА_5 від суду та незаконно впливатисвідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім зазначених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан, а тому достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вбачає, що обвинувачений ОСОБА_5 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає виправданим продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 тому його клопотання та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, є безпідставним.

Оскільки обвинуваченому інкримінуються вчинення злочину із застосуванням насильства, у суду немає підстав для визначення розміру застави ( ч. 4 ст. 183 КПК України).

Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка, Ізяславського району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 продовжити на 60 днів - до 14 години 22 травня 2020 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого за ст.153 ч.3 КК України ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ" Івано-Франківська установа виконання покарань ( № 12).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий суддя:

Судді :