ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/393/20

Провадження № 1-кп/486/100/2020

23 червня 2020 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 12 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000104, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 04 червня 2019 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2020 року о 14:42 годині ОСОБА_4 , зайшла в приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому по АДРЕСА_2 , де в неї виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, таємно від сторонніх осіб та власника, шляхом вільного доступу з кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , викрала належний йому гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн. та покинула приміщення кафе. Викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2500 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно 07 лютого 2020 року в післяобідній час зайшла до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване біля Машинобудівного ліцею. За одним із столиків на стільці помітила куртку, з кишені якої було видно гаманець. Кому належить дана куртка не знала. Оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі вирішила здійснити крадіжку, та скориставшись відсутністю людей в залі, взяла з кишені даний гаманець та пішла з кафе. В гаманці виявилось 2500 грн., які витратила на власні потреби, гаманець викинула. На даний час шкоду потерпілому відшкодувала.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмову заяву з проханням здійснювати розгляд справи без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченої не має.

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй діяння - ч. 2 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судима за вчинення злочину проти власності, зазначене кримінальне правопорушення вчинила в період іспитового строку, а також враховує висновок органу пробації.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до нового покарання, не відбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту прибуття до кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Речові докази: - гаманець РЕТЕК, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , накопичувальну картку магазину Сільпо, банківську картку ПриватБанк№ НОМЕР_3 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НІС № НОМЕР_5 на автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_6 , які передані потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1