Провадження № 1-кс/643/8310/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0007141 від 20.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , що представляє інтереси ОСОБА_4 , 26.12.2019 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначав, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 , придбаної нею за 1 205 000 грн. через електронні торги.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2019 у кримінальному провадженні № 0007141 від 20.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України на вказану квартиру накладено арешт шляхом заборони її відчуження.
Заявник в клопотанні вказував, що під час вирішення питання про накладення арешту на майно судом не досліджувався та не встановлювався факт законності чи незаконності набуття ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .
Заявник в своєму клопотанні наполягав на тому, що придбана ОСОБА_4 квартира не є предметом злочину, передбаченого ст. 190 КК України, оскільки вона не вибувала з власності потерпілої ОСОБА_5 шляхом її обману чи зловживання довірою з боку ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 наполягав на тому, що його довіритель ОСОБА_4 придбала квартиру на законних підставах, є добросовісним набувачем.
Крім того, клопотання про арешт майна, на підставі якого на спірну квартиру слідчим суддею накладено арешт, містить відомості, що не відповідають фактичним обставинам справи, тобто слідство фактично ввело в оману слідчого суддю, що розглядав клопотання.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи свого клопотання та дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин. Також вказував, що на теперішній час обмеження його довірительки у праві розпорядження належним їй на законних підставах нерухомим майном, може завдати їй матеріальних збитків, оскільки на теперішній час в неї існують певні грошові зобов`язання, строк виконання яких спливає в лютому 2020 року.
Також вказував, що розглянувши клопотання його довірительки в липні 2019 року слідчий суддя в своїй ухвалі від 05.07.2019 вказував фактично на певну бездіяльність слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні, оскільки окрім накладення арешту на майно та долучення до матеріалів кримінального провадження матеріалів, жодних слідчих дій не виконавувалось. Заявник вказував, що звертався із запитом до слідчого з приводу надання інформації про хід досудового розслідування, проте на теперішній час відповідь не отримав.
Прокурор на судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував, надав для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини: кримінальне провадження № 0007141 відкрито 20.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2019, якою орган досудового розслідування Московського ВП ГУНП в Харківській області зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві ОСОБА_7 , представника ОСОБА_5 , про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 зазначала, що ОСОБА_6 підробив договір позики від 02.10.2013, за яким, начебто, її колишній чоловік ОСОБА_8 позичив у ОСОБА_6 50 000 доларів США. В 2015 році, майже через рік після того, як ОСОБА_8 помер, ОСОБА_6 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення вказаного боргу, при цьому невірно зазначив місце проживання ОСОБА_8 , вказавши своє місце проживання АДРЕСА_2 , що позбавило правонаступників ОСОБА_8 своєчасно дізнатися про судовий процес. На той час ОСОБА_5 проживала в Австралії й не знала про цей позов. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2015 з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_6 50 000 доларів США.
В подальшому, ОСОБА_6 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_5 про стягнення з неї, як з правонаступника, боргу чоловіка. Вказаний позов заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.01.2017 задоволено. В подальшому, заочне рішення скасовано ухвалою того ж суду від 12.10.2018, але на виконання заочного рішення від 26.01.2017 квартира АДРЕСА_1 , яка на той час на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала ОСОБА_5 , вже була реалізована на прилюдних торгах, при цьому остання про існування виконавчого провадження сповіщена не була.
Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів кримінального провадження доказами копіями договору позики, судових рішень, свідоцтва про право на спадщину за законом; інформацією з держаних реєстрів.
Ухвалою слідчого судді від 05.02.2019 задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке, як стверджував слідчий, вибуло з володіння попереднього власника внаслідок протиправних дій.
Твердження заявника щодо бездіяльності слідчого та не проведення ним жодних слідчих дій спростовується матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що з липня 2019 року і по теперішній час слідчим допитано в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , отримано відомості щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , тощо.
Згідно ст.174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник, або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника, або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оцінюючи доводи особи, яка подала клопотання, відносно того, що арешт майна накладено необґрунтовано, без достатніх підстав, слідчий суддя враховує, що арешт на майно накладений 05.02.2019, тобто менше року тому. Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що в арешті майна минула потреба, оскільки вказаний період часу, з урахуванням наявних даних щодо складності кримінального провадження не є таким, який свідчить про порушення органом досудового розслідування розумних строків останнього та наявності підстав для висновку, що в застосуванні вказаного заходу станом на час розгляду клопотання вже минула потреба.
Виходячи з положень КПК України, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.
Слідчому судді під час розгляду клопотання не надано доказів, які б в своїй сукупності свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. 98, 170-174, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0007141 від 20.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1