Cправа № 700/557/19
Провадження № 1-кп/700/75/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника- адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 1-кп/700/75/19 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працює, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
До Лисянського районного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокуророві, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так обвинувальний акт був складений слідчим СВ Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та затверджений начальником Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_3 , але у матеріалах кримінального провадження, які були відкриті підозрюваному ОСОБА_4 , відсутній належний процесуальний документ, який би підтверджував визначення керівником Звенигородської місцевої прокуратури відповідно до вимог ч.1 ст.37 КПК України начальника Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 у даному кримінальному провадження.

Крім того, в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини щодо форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, оскільки перебування зброї у користуванні обвинуваченого лише 60 хвилин, тобто не викладена суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, що є порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК і свідчить про неконкретність пред`явленому ОСОБА_4 обвинувачення. В обвинувальному акті наведені докази, які прокурор та слідчий вважають достатніми для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, що суперечать вимогам ч.2 ст.291 КК України, згідно з якими не передбачається зазначення в обвинувальному висновку таких відомостей.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурора, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання вважає необґрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, суд дійшов висновку, що він повністю відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

В обвинувальному акті сформульовані фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, та зазначена кваліфікація кримінального правопорушення, яку саме прокурор вважає вірною, оскільки останній у своїй процесуальній діяльності є самостійним і саме на нього покладається обов`язок кваліфікації дій особи на стадії досудового розслідування при складанні обвинувального акта, що не позбавляє в подальшому, при судовому розгляді, інших суб`єктів кримінально-правової оцінки ставити питання або приймати рішення щодо вірності кваліфікації кримінального правопорушення.

Більше того, відповідно до частин 1, 2 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого щодо повернення обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 314- 316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокуророві відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Копію ухвали вручити (надіслати) учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1