Справа № 196/6/20
№ провадження 1-кп/196/17/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
22.12.2019 року, близько 00.30 год., ОСОБА_3 перебував в приймальному відділенні КЗ "Царичанська ЦРЛ" ДОР", що розташоване за адресою: вул.Царичанська, 134-а смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де під час надання йому медичної допомоги вчинив словесну сварку з ОСОБА_5 .

В ході даного конфлікту, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, лежачи на медичних ношах, умисно протиправно наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в область обличчя зліва, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин і садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість по ч.1 ст.125 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 22.12.2019 року, близько 00.30 год., він знаходився в приймальному відділенні Царичанської ЦРЛ, де йому надавали медичну допомогу і вчинив сварку з лікарем ОСОБА_5 , в ході якої вдарив останнього правою ногою в область обличчя зліва. У вчиненому щиро розкаюється, прохає у потерпілого вибачення та прохає суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 22.12.2019 року, близько 00.30 год., в приймальному відділенні Царичанської ЦРЛ знаходився ОСОБА_3 , якому надавалася медична допомога, та в ході чого останній правою ногою вдарив його в область обличчя зліва. Вибачає обвинуваченого та прохає суд призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Окрім повного визнання винуватості ОСОБА_3 , винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст.ст.84 - 86, 91 - 93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням витягу з ЄРДР, документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, висновку судово-медичної експертизи, протоколів слідчого експерименту. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 по ч.1 ст.125 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000625 від 22.12.2019 року за повідомленням ОСОБА_5 про те, що 22.12.2019 року, близько 00.30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Царичанської ЦРЛ за адресою: вул.Царичанська, 134-А смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, умисно наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови, чим завдав останньому фізичного болю (а.с.19);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 27.12.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого були встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.23-25);

- висновком судово-медичного експерта №314 від 23.12.2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин і садна обличчя. Дане тілесне ушкодження могло бути спричинене при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (яким може бути і нога людини) чи об такий і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.28);

- вимогою про спецпервірку про судимість ОСОБА_3 , згідно якої він є раніше в силу ст.89 КК України не судимий (а.с.33);

- довідкою з лікарні про неперебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та в наркологічному кабінеті (а.с.34);

- позитивною довідкою-характеристикою з місця проживання ОСОБА_3 (а.с.35);

- довідкою Царичанського РС філії Державної установи "Центр пробації" про неперебування ОСОБА_3 на обліку (а.с.36);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 28.12.2019 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , в ході якого були встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.38-40).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 доказано, його дії вірно кваліфіковано по ч.1 ст.125 КК України, як він вчинив умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При виборі міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вибачення перед потерпілим, думку потерпілого, який вважав за можливе не призначати покарання обвинуваченому пов`язане з позбавленням волі, а також щире каяття, що є відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючою покарання обставиною, та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніня, що відповідно до ст.67 КК України є обтяжуючою покарання обставиною, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_6