Справа № 502/1579/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 23.05.2017 року відносно обвинуваченого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 08.02.2011 року Ізмаїльським міжрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 18.11.2016 року Кілійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік,

у вчиненні злочинів , передбачених ч .3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
23.05.2017 року приблизно о 13 годині 30 хвилин більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 під час випробувального терміну, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до вхідної хвіртки (на якій був металевий ланцюг, але замку не було), будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Знявши ланцюг зайшов на територію подвір`я та підійшов до вхідних дверей, які були зачинені на навісний замок. Після цього у ОСОБА_4 раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії ніхто не бачить підійшов до вікна, та шляхом демонтажу вийняв скло та через віконний отвір проник до будинку за вищевказаною адресою.

Знаходячись в спальній кімнаті на ліжку під подушкою ОСОБА_4 помітив жіночий гаманець в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1400 гривень, купюрами: 6 купюр по 200 гривень та 2 купюри по 100 гривень. Викрадені гроші ОСОБА_4 поклав до карману своїх штанів, після чого з викраденим з місця події скоєння злочину зник, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1400 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

02.12.2017 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 направляючись по вулиці Тимошенко в с. Ліски Кілійського району Одеської області, де біля будинку № 9 підійшов до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на праві користування належить ОСОБА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , де у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна. Переконався, що його злочинні дії ніхто не бачить, з метою незаконного заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 наніс один удар скляною плашкою від пива по передньому боковому водійському склу вищевказаного автомобіля, від чого останнє розбилось. Далі з корисливих мотивів, продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , відчинив дверцята автомобіля та шляхом пошуку в салоні автомобіля знайшов та викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: USB флеш накопичувач марки «ADATA» моделі «C906/8 GB», вартість якого становить 170 гривень, USB-кабель вартість якого становить 30 гривень; трансмітер (модулятор) марки "FM MOD", моделі "180", вартість якого становить - 200 гривень. Після чого з викраденим майном з місця події зник, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 400 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

19.12.2017 року приблизно о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , проходив по вулиці Миру в с. Ліски Кілійського району Одеської області, де біля будинку № 49 підійшов до припаркованого мопеду «Альфа», де в нього раптово виник намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу сів за кермо, вищевказаного мопеду, який належить потерпілому ОСОБА_7 , ввімкнув замок запалювання, завів вищевказаний мопед та з місця злочину зник, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 4000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

За сукупністю ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав повністю, розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за:
- ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно;
- ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно, поєднане з проникненням у житло.
- ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.
З врахуванням встановленого суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання, які передбачені ст. 67 КК України, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення майна і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Остаточне покарання належить визначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за правилами сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, що вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.11.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 належить визначити за правилами сукупності злочинів відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.
20.12.2019 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому 11.02.2020 року був продовжений до 10.04.2020 року.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільного позову та судових витрат по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, ст.ст. 102, 103 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання :

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі ;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю злочинів 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання , призначеного цим вироком з покаранням , призначеним вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.11.2016 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання 5 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня набранням вироком законної сили.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 термін його попереднього ув`язнення, а саме - з 20.12.2019 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: грошові кошти в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, купюрами: 6 купюр по 200 гривень та 2 купюри по 100 гривень ,USB флеш накопичувач марки «ADATA» моделі «C906/8 GB», USB-кабель, трансмітер (модулятор) марки "FM MOD", моделі "180" та мопед марки «Альфа» залишити за належністю власникам.

Копію вироку після проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1