Справа № 362/3533/17
Провадження № 1-кп/362/37/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2020 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000595 від 27.03.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовковка, Кегичевського р-ну, Харківської обл., українця, громадянина України, що має повну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.05.2008 р. Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Плесецьке, Васильківського р-ну, Київської області, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.11.2016 р. близько о 15 год. 00 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи в середині будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив словесну сварку з потерпілою ОСОБА_14 . Далі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_11 схопив двома руками за комірець кофти ОСОБА_14 та почав її трясти.

В подальшому ОСОБА_11 , маючи прямий умисел, спрямований на завдання середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , тримаючи за кофту останню, силою витягнув ОСОБА_14 на подвір`я домоволодіння за вказаною вище адресою.

Після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи виконувати свій прямий злочинний умисел, з метою спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин, які виникли між ним та потерпілою, взяв до рук лопату, та металевою частиною почав наносити численні удари по різним частинам тіла ОСОБА_14 .

Згідно висновку судово-медичного експерта за №002 від 16.02.2017 р., в ОСОБА_14 наявні наступні тілесні ушкодження: рвано-скальпована рана правої тім`яної ділянки голови, масивний синець правого плеча, перелом латерального виростка правої плечової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я більше 21 дня.

Крім того, 25.03.2017 р., близько 21 годин 00 хвилин, гр-н ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебували в приміщенні кафе: «Під мостом», що розташоване за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 2, де зустріли наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який також перебував у вищезазначеному закладі.

Після того, як кафе «Під мостом» зачинилося та всі відвідувачі залишили приміщення і вийшли на вулицю, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 попередньо вступивши в злочинну змову між собою та маючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що їхні дії мають відкритий характер, близько 23 години 30 хвилин застосували до наглядно знайомого чоловіка - ОСОБА_16 фізичне насильство, яке не було небезпечним в момент заподіяння для життя чи здоров`я таким чином, що ОСОБА_11 тримав ОСОБА_16 , а ОСОБА_12 завдав останньому декілька ударів руками та ногами по тілу, від чого ОСОБА_15 впав на землю.

Після цього, ОСОБА_12 став оглядати кишені верхнього одягу, в який був одягнений ОСОБА_15 , в результаті чого навмисно, з корисливих мотивів, з метою незаконно збагачення за рахунок чужого майна, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 2300,00 грн., які знаходились у правій зовнішній кишені куртки ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а грошовими коштами, які набули злочинним шляхом розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 2300,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, що 28.11.2016 р. в обідню пору, точного часу він не пам`ятає, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому і почав сваритися з бабусею. Він «вийшов» з себе і почав шарпати її за комір, витяг її на двір, взяв лопату і почав бити лопатою. Далі вона вийшла до школи, щоб викликати швидку допомогу і поліцію. До вчиненого він ставиться негативно. Він допомагав бабусі разом з цивільною дружиною, просив вибачення у бабусі. Вони два місяці перебували в неприязних стосунках. Потім бабуся його вибачила, вони примирилися. Крім того, 25.03.2017 р. близько 21 год. вечора до нього зайшов у гості ОСОБА_12 та запропонував йому вийти відпочити до бару «Під мостом», в якому знаходився ОСОБА_18 , потерпілий у справі, з дівчиною. Вони, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , там відпочивали, пили горілку і не зачіпали його, ОСОБА_18 . Дівчина ОСОБА_18 пішла з бару, а ОСОБА_18 залишився там і зачіпав їх, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після закриття бару вони вийшли з бару, і він, ОСОБА_11 , смикнув ОСОБА_18 за штани, які порвались і залишились у нього в руках. Потім він, ОСОБА_11 , наніс ОСОБА_18 5-6 ударів. Вийшла бармен і почала кричати. Вони, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , пішли, а ОСОБА_18 там залишився. Вони, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , забрали у ОСОБА_18 з кишені курточки 2300,00 грн. і пішли їх витрачати. Завдану матеріальну шкоду ОСОБА_18 вони відшкодували через два дні, віддали йому 3000,00 грн. ОСОБА_18 написав розписку, що претензій до них не має. Вони, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вибачилися перед ОСОБА_18 . Коли він, ОСОБА_11 , наніс ОСОБА_18 удари, то ОСОБА_18 впав і у нього з кишені куртки виглядали гроші, вони, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , помітили ці гроші і забрали їх. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, що 25.03.2017 р. близько 16-17 год. вечора, точного часу він не пам`ятає, в смт. Калинівка він зайшов до ОСОБА_11 і запропонував йому піти в кафе «Під мостом». У нього, ОСОБА_12 , було 500,00 грн., вони пішли туди, взяли горілки, випивали. Потім зайшов з дівчиною потерпілий ОСОБА_18 і чіплявся до них, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . Потім бар зачинився, вони ОСОБА_19 , ОСОБА_11 і ОСОБА_18 , зчепились між собою, почали битись. Потерпілий ОСОБА_18 впав. Він, ОСОБА_12 , побачив, що з кишені куртки ОСОБА_18 виглядали гроші, які він, ОСОБА_12 забрав. Він вдарив ОСОБА_18 декілька разів. З кафе вийшла бармен і кричала. Викликали працівників поліції, які забрали «скутер» потерпілого ОСОБА_18 , оскільки останній втік. Гроші, які забрали у ОСОБА_18 , були у нього, ОСОБА_12 . Він, ОСОБА_12 , пішов на заправку, пригощав там всіх коньяком. Він не пам`ятає, де в цей час був ОСОБА_11 . На наступний день він пішов в магазин, сидів і випивав. До нього зателефонував дільничний, щоб він ОСОБА_12 приїхав і все розповів. До вчиненого він ставиться негативно. Завдану шкоду ОСОБА_18 він відшкодував. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_14 подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати дане кримінальне провадження за її відсутністю, з приводу покарання поклалася на розсуд суду, цивільний позов не заявляла.

Потерпілий ОСОБА_18 подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати дане кримінальне провадження за його відсутністю, з приводу покарання поклався на розсуд суду, цивільний позов не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України та обвинуваченого ОСОБА_12 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Визнаючи винуватими обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і обираючи їм міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, за ч. 1 ст. 122 КК України до злочинів середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 186 КК України до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинувачених: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; ОСОБА_12 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_11 : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_11 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_12 : щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_12 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 буде відповідати їх особам і вчиненими ними кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_11 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого з приводу покарання, відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_11 необхідно застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на певний строк.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_12 за місцем його проживання, те, що він раніше судимий, щире каяття, думку потерпілого з приводу покарання, відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_12 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілими в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити покарання ОСОБА_11 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_11 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_11 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_11 відраховувати з дня постановлення вироку.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_12 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_12 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_12 відраховувати з дня постановлення вироку.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: диск для лазерних систем зчитування білого кольору, фірми Esperanza, DVD+RW, ємкістю 4,7 Gb 120 min, на якому міститься відеозапис за період часу 23:03 по 00:06 25.03.2018 р. з камер зовнішнього відеоспостереження вулиці Залізнична в смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: диск для лазерних систем зчитування білого кольору, фірми hp, DVD+RW, ємкістю 16х4,7 Gb 120 min, на якому міститься відеозапис за період часу 21:40 по 22:40 25.03.2018 р. з камер зовнішнього відеоспостереження кафе «Під мостом», розташованого за адресою: Київська область, Васильківський р-н, вул. Залізнична, 2, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам даного кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1