УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в м. Києві клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000134 від 14.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000134 від 14.02.2019.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000134, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб під чітким керівництвом організатора злочинної схеми, який за попередньою змовою з іншими учасниками, діючи умисно та з розподілом ролей в розробили злочинну схему та налагодили канал по ввезенню на митну територію України товарно-матеріальних цінностей (товарів широкого вжитку) по значно заниженій митній вартості, для функціонування якої спільно з іншими учасниками центру мінімізації митних платежів зареєстрували групу підконтрольних підприємств - нерезидентів, для надання послуг вигодонабувачам імпортованих товарів по мінімізації сплати митних платежів при проходженні митного оформлення товарів або взагалі по ввезенню товарно-матеріальних цінностей поза зоною митного контролю та подальшої реалізації без відображення у податковій та бухгалтерській звітності, що призвело до ухилення від сплати митних платежів в особливо великих розмірах, у загальній сумі близько 10 млн. грн., що підтверджується висновком експертного дослідження № 1 -08/02/2019-до від 08.02.2019.

Так, проведеними слідчими діями вдалось за можливе встановити повне коло осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення та схему незаконної діяльності, яка здійснюється за наступним алгоритмом.

Для початку роботи з клієнтам, які мають намір здійснити ввезення на митну територію України товарно-матеріальні цінності, необхідно здійснити реєстрацію на сайті «Cargo 008» для отримання індивідуального 4-х значного коду клієнта. Реєстрація здійснюється у філіалах підприємства в Китаї, Турції, або в Україні (м. Київ, м. Одеса, м. Харків, м. Львів, м. Дніпропетровськ, м. Хмельницький). При реєстрації клієнт отримує умови для «перевезення».

У подальшому, клієнт (замовник) товарно-матеріальних цінностей здійснює вибір способу доставки товарно-матеріальних цінностей, а саме: авіатранспорт, залізничний транспорт, морський транспорт.

Від способу доставки товарно-матеріальних цінностей у повній мірі залежить вартість та строки доставки. Обчислення вартості доставки здійснюється від ваги та об`єму товарно-матеріальних цінностей, які необхідно доставити.

За результатами обговорення умов та способу доставки з фігурантами кримінального провадження, клієнт (замовник) здійснює оплату готівкою за товарно-матеріальні цінності, які планує ввести на митну територію України.

Так, встановлено, що клієнтами (замовниками) товарно-матеріальних цінностей являються фізичні особи-підприємці, які користуються незаконними послугами групи осіб, та у подальшому здійснюють роздрібну реалізацію товарно-матеріальних цінностей у точках реалізації (магазини, ринки тощо) за готівкові кошти взагалі без відображення у податковій та бухгалтерській звітності.

В результаті незаконної діяльності групи осіб, які вчиняють пособництво групі фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом ввезення на митну територію України товарно-матеріальних цінностей по умисно заниженій митній вартості та/або взагалі поза зоною митного контролю, що призводить до збитків в особливо великих розмірах державному бюджету України, в дійсності кошти незаконно переводяться в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування України, та присвоюються.

03.10.2019 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.09.2019 проведено обшук у складському приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-А, за результатами якого виявлено та вилучено речі та документи, а саме: готівкові кошти у сумі 4386 (чотири тисячі триста вісімдесят шість) доларів США; готівкові кошти у сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень; ноутбук НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4 у кількості 1 шт.; відео реєстратор Alhua s/n4J006B2PAZDC843 у кількості 1 шт.

Постановою слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві від 04.10.2019 р. вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000134 від 14.02.2019 р.
Слідчий зазначає, що вищевказані речі є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, слідчим під час проведення 03.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді обшуку у складському приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-А, за результатами якого виявлено та вилучено речі та документи, а саме: готівкові кошти у сумі 4386 (чотири тисячі триста вісімдесят шість) доларів США; готівкові кошти у сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень; ноутбук НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4 у кількості 1 шт.; відео реєстратор Alhua s/n4J006B2PAZDC843 у кількості 1 шт.

Постановою слідчого від 04.10.2019 р. вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати певний перелік обставин.
Так, правовою підставою для накладення арешту на відповідне майно є необхідність досягнення мети збереження речових доказів в кримінальному провадженні. Обмеження права власності та наслідки арешту майна для третіх осіб відповідає принципам розумності та співрозмірності по відношенню до завдань кримінального провадження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні. Пояснив, що ноутбук НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4 оглянуто, на ньому міститься інформація, яка може бути використана як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.09.2019 р. надано дозвіл на проведення обшуку в складському приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-А, яке на праві власності зареєстроване за ТОВ «Люксон», з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме задля відшукання та вилучення фінансово-господарських документів, в тому числі в електронному вигляді.
Згідно протоколу обшуку від 03.10.2019 р. вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.09.2019 р. проведено обшук складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено речі та документи, а саме: готівкові кошти у сумі 4386 (чотири тисячі триста вісімдесят шість) доларів США; готівкові кошти у сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень; ноутбук НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4 у кількості 1 шт.; відео реєстратор Alhua s/n4J006B2PAZDC843 у кількості 1 шт.

Частиною 7 статті 236 КПК України визначено, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Постановою слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві від 04.10.2019 р. вилучене майно визнано речовими доказами.
Зі змісту протоколу огляду від 04.10.2019 р., щодо інформації, яка міститься на ноутбуці НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4, вбачається, що зазначений носій інформації містить відомості, у тому числі скриті, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту протоколу огляду від 04.10.2019 р., щодо інформації, яка міститься на ноутбуці НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4, вбачається, що зазначений носій інформації містить відомості, у тому числі скриті, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000134 від 14.02.2019 р., та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 03.10.2019 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- готівкові кошти у сумі 4386 (чотири тисячі триста вісімдесят шість) доларів США;

- готівкові кошти у сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень;

- ноутбук НР 250 G6 s/n CND8454Alhua sNG4 у кількості 1 шт.;

- відео реєстратор Alhua s/n4J006B2PAZDC843 у кількості 1 шт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1