КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_5 оскаржує невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення Державним бюро розслідувань, при цьому, відповідно до наказу Директора Державного бюро розслідувань №310 від 11.11.2019 року, місцем розташування слідчих відділів зазначеного органу досудового розслідування є будівля за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, що територіально не розташована у межах Шевченківського району м. Києва, що свідчить про те, що на зазначений орган досудового розслідування не поширюється юрисдикція Шевченківського районного суду м. Києва, а тому з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України повернув скаргу, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали справи до Шевченківського районного
__________________________________________
Справа №11-сс/824/1163/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
суду м. Києва на новий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо дійсного знаходження органу досудового розслідування - Державного бюро розслідувань на території Печерського району м. Києва, оскільки чинним КПК України передбачено підсудність оскарження дій і бездіяльності слідчого чи прокурора саме за місцем реального місцезнаходження органу досудового розслідування, який в даному випадку знаходиться на території Шевченківського району м. Києва за адресою: вул. Симона Петлюри, 15.
При цьому на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, вказана адреса Державного бюро розслідувань, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 (будівля Кабінету Міністрів України), але не вказано, що саме за цією адресою знаходиться сам орган досудового розслідування, а також за цією адресою не здійснюється прийом громадян та не приймаються заяви з повідомленням про кримінальне правопорушення. Водночас, що стосується наказу директора ДБР Труби від 11.11.2019 року, то він ніяким чином не спростовує того факту, що реально орган досудового розслідування знаходиться саме за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, оскільки насправді цей орган як знаходився за цією адресою так і знаходиться, а за адресою бульвар Лесі України, 26, знаходиться інший орган досудового розслідування - Територіальне управління ДБР у м. Києві, який має власну юридичну адресу та є іншою юридичною особою у відміну до Центрального апарату ДБР, який має власний орган досудового розслідування, розташований за адресою вул. Симона Петлюри, 15, і свого місцезнаходження не змінював з початку роботи 28.11.2018 року.
Саме тому на офіційному сайті вказано адресу для листування за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, оскільки саме за цією адресою здійснюється прийом громадян та прийом повідомлень про кримінальні правопорушення, і за цією ж адресою знаходиться слідче управління державного бюро розслідувань, орган досудового розслідування, бездіяльність службових осіб якого і є предметом оскарження, та саме за цією адресою ним і подавалась заява з повідомленням про кримінальне правопорушення, на титульному аркуші міститься відмітка про прийняття заяви з штампом Державного бюро досудових розслідувань.
За адресою ж м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, знаходиться керівництво Державного бюро розслідувань, але предметом оскарження є не бездіяльність цих осіб, а бездіяльність слідчого слідчого управління Центрального апарату Державного бюро розслідувань, яке є органом досудового розслідування, та розташований за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що територіально підпадає під юрисдикцію Шевченківського районного суду м. Києва, а тому його скарга була повернена без розгляду безпідставно, чим було порушено його конституційне право на судовий захист.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор Офісу Генерального прокурора в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність прокурора, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Як визначено в ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.
Отже, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться фактичне місце розташування органу досудового розслідування - відповідного слідчого підрозділу.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин від 08.01.2020 року.
Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що ним оскаржується бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, слідчі відділи якого знаходяться за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, тобто поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.
Так, слідчий суддя, повертаючи скаргу ОСОБА_5 , у своєму рішенні посилається на наказ директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 №310 від 11 листопада 2019 року, яким визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань за адресою: м. Київ, бул. Л. України, 26, що знаходиться у Печерському районі м. Києва, а приміщення за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2 та вул. С. Петлюри, 15, Управлінням організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань використовуються у своїй діяльності як допоміжні.
Проте, фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування, в даному випадку Державного бюро розслідувань, до якого 08.01.2020 року звернувся ОСОБА_5 із заявою про кримінальне правопорушення, є: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що територіально знаходиться в межах Шевченківського району міста Києва.
Крім того, як вбачається із листів Державного бюро розслідувань, якими надавалися відповіді ОСОБА_5 на його звернення, в т.ч. і листа від 13.12.2019 року слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , у них також зазначена адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що й спростовує відомості наказу директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 №310 від 11 листопада 2019 року щодо визначення місця розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань, в т.ч. і другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань, за адресою: м. Київ, бул. Л. України, 26, оскільки фактичне їх місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
А тому ОСОБА_5 скарга була подана до належного суду і підлягала розгляду слідчим суддею.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення ОСОБА_5 його скарги на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, як такої, що не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, а відтак, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
За вищевикладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

________________ ___________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3