Справа № 567/274/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубно Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України

встановив:

в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000275.

У зазначеному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 04.03.2020 у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти призначення судового розгляду кримінального провадження.

Прокурор вважає, що судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні з участю обвинуваченого та його захисника.
Обвинувачений та захисник думку прокурора в цій частині підтримали, клопотань пов`язаних з підготовкою провадження до судового розгляду не заявили.

Враховуючи, що підстав для закриття провадження, згідно ст.284 КПК України, не вбачається, підстав для повернення обвинувального акту немає, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, проти відкритого судового розгляду провадження учасники судового розгляду не заперечили, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні з участю прокурора, обвинуваченого та захисника.

Одночасно, в підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду клопотання, в якому просить продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подали клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт. Вказали, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, тривалий час проживав зі своєю бабусею та здійснював за нею догляд, зазначивши, що на даний час вона померла. Зазначили, що ОСОБА_4 розлучений, має неповнолітнього сина, який проживає з колишньою дружиною в м.Острог. Також вказали, що ОСОБА_4 до 2014 року був працевлаштований та працював в ОКП «Водоканал».

При цьому обвинувачений заявив, що не має наміру ухилятись від суду та впливати на свідків.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 20.12.2019 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_4 в межах двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 13.02.2020 строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було продовжено до 11.04.2020 включно.

При цьому, слідчим суддею було взято до уваги що ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились. В той же час, будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений і захисник не надали.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років.
Окрім того, ОСОБА_4 не має міцних родинних та соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку, оскільки на даний час він розлучений та з сім"єю не проживає, не працевлаштований, що вказує на неможливість застосування щодо нього більш м"якого запобіжного заходу та те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності та у пошуках матеріального збагачення ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, що свідчить про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно судом вважає, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на свідків.

Також прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 систематично здійснював збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, останній зможе продовжити свою злочинну діяльність, в тому числі не покидаючи своє місце проживання за умови обрання йому менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт. В той же час зазначає, що 19.12.2019 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 наркотичних засобів виявлено не було, що дає підстави вважати, що останній може зберігати їх в невідомих досудовому слідству місцях, збути іншим особам.

Вказане, на думку прокурора, свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 інших злочинів пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_4 може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, також суд враховує відсутність негативних характеризуючих даних про особу обвинуваченого, відтак суд приходить до висновку, що наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення в судовому засіданні прокурором не доведено.

Одночасно в судовому засіданні встановлено, що ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам
При цьому суд вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченому відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надає можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, підстави для продовження вказаного запобіжного заходу не відпали, а відтак існує реальна необхідність у продовженні таких строків.

При вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суд враховує, що обвинуваченим та захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Наведені ними обставини та позитивна характеристика щодо обвинуваченого з боку сусідів не свідчать про зменшення чи відсутність встановлених ризиків.

Оцінюючи при цьому в сукупності всі обставини, керуючись наявністю ризиків та враховуючи, що суворість покарання передбаченого санкцією статті не є визначальним елементом при обранні чи продовженні запобіжного заходу, суд дійшов до висновку, що оскільки на даній стадії судового розгляду підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого немає, доказів зменшення ризиків, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу сторонами кримінального провадження не подано, відтак суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до двох місяців, що буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ст.314-1 КПК України, враховуючи що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, нижня межа санкції яких перевищує п`ять років позбавлення волі, суд дійшов до висновку, що підстави для складання досудової доповіді щодо обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України

ухвалив:

призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України до судового розгляду.

Кримінальне провадження розглянути у відкритому судовому засіданні в приміщенні Острозького районного суду (м. Острог, вул. Східна, 82), об 11:00 год. 24 березня 2020 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , викликати: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 .
Продовжити застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" строком на 60 днів до 15.05.2020 року до 16 год. 10 хв.

Залишити щодо ОСОБА_4 можливість внесення застави на умовах та в розмірі визначеної ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 20.12.2019 в межах двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 48025 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0010559.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти. Обвинуваечний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому вимоги передбачені ч.8 ст.182 КПК України.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1