провадження № 1-кс/243/320/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська скаргу ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

10.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся зі скаргою ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ведеться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року, розпочатому по заяві-повідомленню ОСОБА_5 від 24.12.2019 року. 04.02.2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого ОСОБА_4 з заявою про визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню та про його допит у зазначеному статусі. 05.02.2020 року ОСОБА_6 допитаний слідчим у якості свідка надав покази щодо спричинення йому матеріальної та моральної шкоди. 05.02.2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року, з мотивів, що зводяться до відсутності необхідності, на думку слідчого, в проведенні будь-яких слідчих дій по кримінальному провадженню. Вважає, що зазначена постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 не містить мотивів встановлення фактів щодо наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_6 від 04.02.2020 року про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, тому просить слідчого суддю постанову слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 05.02.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року скасувати.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою.

Слідчий в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Прокурор в судовому засіданні у скарзі просила відмовити.

Вислухавши прокурора, слідчого вивчивши матеріали кримінального провадження №0000144 від 26.12.2019 року, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000144 від 26.12.2019 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. Відомості про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України внесені за заявою ОСОБА_5 , що представляє інтереси ОСОБА_6

04.02.2020 року до СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло клопотання ОСОБА_6 , з прохання визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2020 року ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 04.02.2020 року за кримінальним провадженням №0000144 від 26.12.2019 року відмовлено.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя виходить з того, що згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України, не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України, може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч. 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В постанові про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про визнання його потерпілим слідчим ОСОБА_4 зазначено, що виходячи із змісту частини 1 ст. 384 КК України, злочин вважається закінченим з моменту вчинення неправдивих показань та відноситься до кримінальних правопорушень вчинених у сфері проти правосуддя, будь-які відомості викладені в кримінальному провадженні, що давали би підставу вважати, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 заподіяно моральної або матеріальної шкоди не встановлено.

В свою чергу, слідчий суддя вважає, що дійсно норми кримінально-процесуального закону передбачають випадки, коли заявник по кримінальному провадженню не набуває статусу потерпілого. Одним із таких випадків, є неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. В той же час, додатковим безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, є суспільні відносини у сфері охорони свободи, честі та гідності особи й інших прав чи законних інтересів людини, авторитет судових і правоохоронних органів. Таким чином, завідомо неправдивими показаннями ОСОБА_7 , що надані по іншому кримінальному провадженню, ОСОБА_6 , як потерпілій особі, безпосередньо могла бути спричинена моральна шкода, у зв`язку із порушенням його права на честь, гідність і ділову репутацію або матеріальна шкода. Слідчий має процесуальну можливість перевірити факт завдання злочином, передбаченим ч. 1 ст. 384 КК України, моральної шкоди ОСОБА_6 , як шляхом проведення допиту, так шляхом можливого призначення та проведення судово-психологічної експертизи, тощо. У випадку, якщо факт завдання моральної чи матеріальної шкоди не підтвердиться, тоді слідчий зобов`язаний прийняти мотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.

Слідчий суддя вважає постанову слідчого від 05.02.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 передчасною та не достатньо вмотивованою, оскільки вона не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що ОСОБА_6 не завдано кримінальним правопорушенням матеріальної або моральної шкоди.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 05.02.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000144 від 26.12.2019 року скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчій суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1