Справа № 544/1280/19
№ пров.1-кп/544/17/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

24 лютого 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000314 від 11.09.2019, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

08 вересня 2019 року близько 14 години 30 хвилин під час перебування на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , на території якого ОСОБА_3 проживав у будівлі літньої кухні, у останнього винник умисел на таємне викрадення чужого майна з будинку, на території цього ж домогосподарства, в якому проживала ОСОБА_5 . Реалізовуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_3 умисно, таємно, скориставшись тим, що двері будинку, де проживала ОСОБА_5 , були не зачинені та нікого не було вдома, проник до будинку за вищевказаною адресою та, маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, викрав мобільний телефон марки WEMO S9300 чорного кольору, який знаходився у косметичці у вітальній кімнаті зазначеного будинку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1733 від 24.09.2019 у розмірі 300 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 вересня 2019 року близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , на території якого ОСОБА_3 проживав у будівлі літньої кухні, повторно проник до житлового будинку, в якому проживала ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна. Реалізовуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_3 умисно, таємно, скориставшись тим, що двері будинку, де проживає ОСОБА_5 , були не зачинені та нікого не було вдома, повторно проник до будинку за вищевказаною адресою та, маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, викрав гаманець червоного кольору, в якому були грошові кошти в сумі 700 грн, з шафи, яка знаходилася у вітальній кімнаті зазначеного будинку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 700 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному і прохає вибачення, більше йому добавити нічого.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що претензій морального характеру до обвинуваченого не має. Вважає можливим призначення покарання, яке не передбачає позбавлення волі.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та обставину, що обтяжуює покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину повторно.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи викладене, з метою виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має у власності майно в с. Верхоярівка Пирятинського району, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи висновок зазначений у досудовій доповіді органу пробації, суд дійшов висновку що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за необхідне застосувати до нього положення ч. 3 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий термін, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну поведінку.

Суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства.

Ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.09.2019 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: купюру номіналом один долар США (с/н G 32743255 А) та дві пластикові картки магазину «Аврора», яке було вилучено під час огляду предметів 11.09.2019 року, та від 18.09.2019 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон WEMO S9300 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , які зберігаються в Пирятинському відділенні поліції, за адресою: вул. Зоряна, 7, м. Пирятин Полтавської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт з набранням вироку законної сили.

Цивільний позов заявлено не було.
Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу.

19.02.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.09.2019 на тимчасово вилучене майно, а саме: купюру номіналом один долар США (с/н G 32743255 А), дві пластикові картки магазину «Аврора» та від 18.09.2019 на майно, а саме: мобільний телефон WEMO S9300 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: мобільний телефон марки WEMO S9300 чорного кольору та гаманець червоного кольору; купюра номіналом один долар США (с/н G 32743255 А) та дві пластикові картки магазину «Аврора», які зберігаються в Пирятинському відділенні поліції, за адресою: вул. Зоряна, 7, м. Пирятин Полтавської області з набранням вироку законної сили повернути потерпілій ОСОБА_5 як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок UA0016379, отримувач - Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача - 37958534, МФО банку - 899998, банк - Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1733 від 24.09.2019 у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки, у кримінальному провадженні № 0000314.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1