Справа № 754/7509/20
У Х В А Л А
Іменем України

24 червня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003849 від 18.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 червня 2020 року слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003849 від 18.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовано наступним.
У провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003849 від 18.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 14.04.1979, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у сумі 16 (шістнадцять) тисяч гривень, що належать ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди.

18.06.2020 слідчим СВ Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві в ході огляду ділянки місцевості за адресою м. Київ, пр. Маяковського 49, було проведено огляд, автомобіля, який знаходився на вказаній ділянці, а саме: автомобіля «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про право власності транспортного засобу НОМЕР_3 належить громадянці ОСОБА_9 , який на момент огляду був у використанні гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент прибуття слідчого на місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились в автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2

В ході огляду вище вказаного автомобіля було виявлено та вилучено наступне:

-в сумці, яка знаходилася на поличці під заднім склом, обрізки з-під газет та журналів у формі грошових коштів;

-автомобіль «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про право власності транспортного засобу НОМЕР_3 належить громадянці ОСОБА_9 ,

-ключі від автомобіля «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про право власності транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_9 .

19.06.2020 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився. Слідчим подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Неприбуття слідчого, у відповідності до ч.1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодекс у судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчий суддя вбачає, що є достатні підстави вважати, що майно, а саме: в сумці, яка знаходилася на поличці під заднім склом, обрізки з-під газет та журналів у формі грошових коштів відповідає критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети КПК України. Слідчий довів правову підставу для арешту майна, а саме майна: в сумці, яка знаходилася на поличці під заднім склом, обрізки з-під газет та журналів у формі грошових коштів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб, слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого в цій частині обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Стосовно накладення арешту на автомобіль «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про право власності транспортного засобу НОМЕР_3 належить громадянці ОСОБА_9 ; ключі від автомобіля «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про право власності транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_9 , слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З клопотання вбачається, що підставою для накладення арешту є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак, у клопотанні не вказано підстави і мету арешту майна відповідно до положень ст.170 КПК України, тобто не зазначено, в позбавленні якого права полягає арешт майна, а саме, обмеживши чи заборонивши право на відчуження, розпорядження та/або користування майном, також не обґрунтовано необхідність арешту майна та не надано докази ризиків знищення або пошкодження відповідного майна, на яке просять накласти арешт.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тобто, з аналізу наведених норм КПК України вбачається, що в клопотанні про арешт майна слідчий повинен зазначити спосіб арешту майна, який він просить застосувати.

Але, вказаних вимог слідчим не дотримано. Слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вищевказане майно і не вказує в який спосіб його слід застосувати.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передача майна.

У поданому слідчим клопотанні не зазначено про мету та підстави накладення арешту на вилучене майна, а також клопотання в цій частині взагалі не містить будь-якого обґрунтування, не зазначено, для запобігання якому ризику необхідно накласти арешт та хто саме може знищити речові докази. Клопотання зводиться до цитування статті 170 КПК України.

Крім того, слідчим, хоча і визнано вилучені речі, речовими доказами, проте не зазначено, яке саме вказані предмети має відношення до вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення,.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos» (номер шасі НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: в сумці, яка знаходилася на полці під заднім склом, обрізки з під газет та журналів у формі грошових коштів.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: