02.04.2020 Справа № 756/5026/19
№ 756/5026/19
№ 1-кп/756/510/20
В И Р О К
Іменем України

02 квітня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійська Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, такого, що офіційно не працевлаштований, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
у с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він 20 серпня 2018 року у період часу з 05 години 30 хвилин до 06 години знаходився на 14 лінії лісопаркової зони селища Пуща-Водиця у м. Києві, приблизно в 10 метрах від приватного будинку № 7 по вул. Дачна с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, де зустрів ОСОБА_11 .
У цей час в ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 завдав останній численних ударів кулаками в область голови, обличчя та тулуба, після чого в ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , у той же день, час, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті, дістав із задньої кишені власних джинсів ніж та наніс ОСОБА_11 одного удару ножем в область нижньої щелепи зліва, чим спричинив останній одне сліпе колото-різане поранення обличчя. Після чого ОСОБА_10 , перебуваючи в агресивному стані, продовжував реалізовувати свій злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , наносячи удари руками та ногами в область голови та тулуба, спричинивши при цьому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця в області правої половини обличчя, на спинці носа, з переходом на його праву бічну поверхню, з множинними саднами, на повіках лівого ока, з переходом на виличну ділянку, на нижній щелепі в проекції тіла зліва та справа, садно на шкірі верхньої губи зліва, численні забійні рани та синці на слизових оболонках губ, крововиливи на язику, травматичну ампутацію на нижній щелепі 1-го зуба зліва та 1-3 зубів справа, на верхній щелепі 1-3 зубів справа, багатоуламкові переломи кісток носа, з повним відривом їх від хрящів, крововиливи м`яких тканин голови зі сторони внутрішньої поверхні, а саме в лобно-тім`яній ділянці по центру, в лобно-скроневій ділянці справа, в потиличній ділянці по центру та справа, в потиличній ділянці зліва, нерівномірно виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи по випуклій та базальній поверхням усіх часток обох півкуль головного мозку, діапедезні крововиливи в стовбурному відділі головного мозку, кров в шлуночках головного мозку, набряк набухання головного мозку.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які сформували закриту черепно-мозкову травму, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 , остання померла на місці.

Дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні вбивства ОСОБА_11 не визнав, зазначивши, що цього злочину не вчиняв. При цьому показав, що він проживає у будинку АДРЕСА_1 . 19 серпня 2018 року він повернувся додому з роботи.
20 серпня 2018 року, у вечірній час, до нього приїхали дільничний та у оперуповноважений поліції. Останні показали на телефоні фотокартку вбитої та запитали щодо обставин вбивства. Він відповів, що йому нічого не відомо. Цього ж дня, працівники поліції підводили його до тіла загиблої та питали чи не впізнає він її. ОСОБА_10 загиблу, яка було його сусідкою, не впізнав, оскільки остання лежала на животі. Наступного дня він поїхав на роботу у село, що неподалік міста Обухова Київської області. Цього ж дня йому зателефонував працівник поліції та поцікавився, де він перебуває. Після цього до нього на роботу на двох автомобілях приїхали співробітники поліції. Його посадили до одного з автомобілів та повезли до міста Києва.
По дорозі до Києва, у лісовій смузі, до нього застосували фізичне насильство та подальшому, в автомобілі співробітників поліції, примусили на камеру мобільного телефону розповідати про те, що він нібито вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 . Потім його доставили до відділення поліції, однак, через деякий час відпустили, оскільки прокурор не погодився підписувати повідомлення про підозру. Через два місяці його знову затримали.

Стороною обвинувачення, на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчинені даного злочину було надано та судом досліджено наступні докази:

- показання потерпілої ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_11 була її матір`ю. ОСОБА_11 проживала у будинку АДРЕСА_1 . Окрім матері, в будинку також проживали квартиранти, однак хто саме та скільки їх було вона не знає. 21 серпня 2018 року їй повідомили, що матір вбито. Про конфлікти між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 їй нічого не відомо;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що 20 серпня 2018 року, у ранній час, вона, як завжди, йшла у напрямку 14 лінії Пуща-Водиця. Проходячи повз лісову стежку між будинками № 7 та АДРЕСА_2 , вона помітила, що на землі лежала кепка чорного кольору з написом «Nike» білого кольору. Неподалік від кепки вона бачила сліди волочіння.
Також, приблизно в 10 метрах від стежки на землі у кущах сидів невідомий чоловік середньої статури у темних штанях, який закрив обличчя руками. На її думку зазначена особа була у стані алкогольного сп`яніння.
Потім, пройшовши приблизно 5 метрів, їй назустріч йшов невідомий чоловік в яскраво-синьому спортивному костюмі. Крім того, вона бачила сусідку, із якою привіталася. Того ж дня, приблизно о 18 годині, повертаючись додому та проходячи тією ж дорогою, вона виявила роздягнене тіло, яке знаходилося приблизно за 10 метрів від того місця, де вона зранку бачила сидячого на землі невідомого чоловіка. У зв`язку з цим вона пішла до магазину та попросила викликати працівників поліції. У судовому засіданні свідок, після надання їй на огляд фотокартки із зображенням належних ОСОБА_10 штанів (джинсів) указала, що на її думку, цей одяг є світлого кольору, а чоловік, який прикривав обличчя руками був не у таких штанях;

- протокол проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 показала на місці та розповіла про те, що 20 серпня 2018 року приблизно о 06 годині вона вийшла з місця свого проживання. Проходячи повз лісову стежку між будинками № 7 та АДРЕСА_2 , вона помітила, що поблизу стежки на землі лежала кепка чорного кольору з написом «Nike» білого кольору. Також, приблизно в 10 метрах від стежки на землі сиділа невідома людина, яка закрила обличчя руками. Потім, пройшовши приблизно 5 метрів вона помітила невідомого чоловіка в синьому спортивному костюмі, а перед цим привіталася із сусідкою. Того ж дня, приблизно о 18 годині, повертаючись додому та проходячи тією ж дорогою, вона виявила роздягнене тіло ОСОБА_11 , у зв`язку з чим було викликано працівників поліції (т. 3 а.с. 41-45);

Судом було досліджено (переглянуто) відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 . Під час експерименту свідок також указала, що особа, яка сиділа на землі та закривала обличчя руками, мала коротку (чоловічу) зачіску, середню статуру та була одягнена у темний одяг (штани) (т. 4 а.с. 90);

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що 20 серпня 2018 року, приблизно о 07 годині 40 хвилин він йшов на роботу та, проходячи повз лісову стежку між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , помітив на землі розкидані речі. Однак він поспішав, тому не надав цьому значення. У другій половині цього ж дня йому стало відомо, що у лісосмузі на землі лежить труп жінки. Хто міг вчинити даний злочин йому не відомо;

- показання свідка ОСОБА_14 про те, що загиблу ОСОБА_11 вона знає, оскільки проживала у домоволодінні АДРЕСА_1 , де у період часу з 06 серпня 2016 року по 03 листопада 2018 року винаймала у ОСОБА_11 житло. Останній раз вона бачила ОСОБА_11 приблизно о 05 годині 25 хвилин поблизу зупинки громадського транспорту. ОСОБА_11 вона може охарактеризувати лише з позитивної сторони і їй не відомо про будь-які конфлікти за її участі;

- показання свідка ОСОБА_15 про те, що він проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 , де протягом трьох років винаймав кімнату у ОСОБА_11 . Приблизно о 05 годині 30 хвилин у серпні 2018 року він зустрів ОСОБА_11 . Остання йшла додому, а він йшов на зупинку громадського транспорту, щоб їхати на роботу. ОСОБА_11 може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Жодних конфліктних ситуацій з ОСОБА_11 не виникало;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_11 була його матір`ю. ОСОБА_11 проживала у будинку АДРЕСА_1 . З приводу вбивства матері йому нічого не відомо й очевидцем цих подій він не був. Про жодні конфліктні ситуації ОСОБА_11 з іншими особами, у тому числі, з квартирантами, він не чув. Про будь-які конфлікти між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 йому також нічого не відомо. Особисто він товаришував з ОСОБА_10 і останній неодноразово бував у них вдома;

- показання свідка ОСОБА_17 про те, що він працює на посаді оперативного уповноваженого управління розшуку міста Києва. На місце події, після отримання відповідного повідомлення, він прибув приблизно о 21 годині. Там вже знаходилися працівники Києво-Святошинського та Оболонського відділень поліції, оскільки місце вбивства розташоване на межі цих районів. На місці події він допомагав виявляти сліди злочину.
Наступного дня, після виявлення трупа ОСОБА_11 , точної дати він не пам`ятає, під час відпрацювання версій вбивства, ними для перевірки можливої причетності до злочину ОСОБА_10 , було здійснено виїзд за місцем роботи останнього, що неподалік міста Обухова Київської області. По прибуттю на місце роботи ОСОБА_10 , останній вже знаходився з працівниками Оболонського районного управління поліції. У зв`язку з тим, що в автомобілі працівників районного управління поліції місця для ОСОБА_10 не було, останнього було поміщено до їх транспортного засобу. Під час руху до міста Києва ОСОБА_10 почав розповідати про обставини вчиненого ним убивства ОСОБА_11 , у зв`язку з цим він, за допомогою мобільного телефону, фіксував цю розповідь. При цьому, ОСОБА_10 розповів, що вчинив умисне вбивство у зв`язку з тим, що загибла його ображала, розповів, як саме завдавав їй тілесні ушкодження та де після вчиненого помив ножа. Також, ОСОБА_10 пояснював, що наявні у нього пошкодження на кистях рук, колінах та на обличчі він отримав під час того, як вчиняв вбивство.
Після доставлення ОСОБА_10 до районного відділу поліції, він разом з іншими працівниками поліції поїхав до місця проживання ОСОБА_10 , оскільки там проводився невідкладний обшук;

- показання свідка ОСОБА_18 про те, що він працює на посаді начальника відділу розкриття злочинів проти особи Оболонського відділення поліції. 20 серпня 2018 року, у вечірній час, до поліції прийшло повідомлення про виявлення у районі селища Пуща-Водиці трупа жінки з явними ознаками насильницької смерті. У зв`язку з цим він разом з іншими працівниками поліції виїхав на місце події. На місці події було проведено огляд.
Зранку наступного дня він та інші співробітники поліції здійснювали обхід прилеглих будинків та опитували мешканців щодо вбивства. Під час цього ними було отримано інформацію про можливу причетність до цього вбивства ОСОБА_10 .
Зайшовши у домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_19 повідомила, що є бабусею ОСОБА_10 , а останній знаходиться на роботі. Крім того, ОСОБА_19 добровільно, без будь-якого примусу надала дозвіл на огляд свого домоволодіння.
Після цього він та декілька працівників поліції поїхали до місця роботи ОСОБА_10 , а інші проводили огляд будинку, де проживав останній. Коли вони їхали за ОСОБА_10 , то їм надійшла інформація, що у будинку, де проводився огляд місця події, були знайдені речі зі слідами крові. Повертаючись до міста Києва, ОСОБА_10 добровільно почав розповідати про обставини вбивства ОСОБА_11 , зокрема пояснював у зв`язку з чим виник конфлікт та як саме він спричинив загиблій тілесні ушкодження. Розповідь ОСОБА_10 була зафіксована на мобільний телефон;

- показання свідка ОСОБА_20 про те, що він, як співробітник поліції, приймав участь у затриманні ОСОБА_10 . При цьому, хтось з його колег передзвонив ОСОБА_10 та поцікавився, де останній знаходиться. Отримавши від нього інформацію щодо перебування в Обухівському районі Київської області, він та ще декілька працівників поліції направилися за названою ОСОБА_10 адресою. Прибувши на місце, ними було роз`яснено ОСОБА_10 щодо необхідності надання свідчень з приводу вилучених за місцем його проживання речей, у зв`язку з цим останній добровільно погодився поїхати з ними до Оболонського районного управління поліції. Про жодні факти застосування недозволених методів ведення слідства стосовно ОСОБА_10 йому не відомо. Свідок стверджує, що ОСОБА_10 зізнався у вбивстві потерпілої, оскільки його «замучила совість»;

- протокол огляду місця події з фототаблицею, згідно якого 20 серпня 2018 року у період часу з 22 години 30 хвилин до 23 години 53 хвилин було оглянуто труп жінки, за адресою: 14 лінія лісопаркової зони селища Пуща-Водиця м. Києва. Зокрема, було встановлено, що труп жінки розміщений на землі, тіло без одягу. У всіх частинах тіло на дотик холодне, трупне закликання виражене у всіх групах м`язів. Труп має ушкодження на передній поверхні шиї, на обох повіках правого ока, на верхній повіці лівого ока та нижній повіці, на нижній щелепі. Кістки носа та верхня щелепа на дотик зламані. Інших явних ушкоджень не виявлено. Також, під час огляду виявлено та вилучено мотузку, приблизно 1,5 метра, що розтягнута в деяких місцях, запальничку чорного кольору та пляшку, об`ємом 0,2л., які було знайдено відповідно за 20 та 21,5 метрів від трупа (т. 2 а.с. 19-21, 25-28);

- протокол огляду трупа, відповідно до якого 21 серпня 2018 року у період часу з 12 години 45 хвилин до 13 години 15 хвилин було оглянуто труп жінки, що знаходився в приміщенні КМКБ СМЕ. Під час зазначеного огляду було вилучено зрізи нігтьових пластин лівої та правої рук, а також зроблено змиви з рук та відтиски папілярних узорів (т. 2 а.с. 77-79);

- висновок експерта № 251/2693 від 16 листопада 2018 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено: А) синці: на правій половині обличчя, охоплюючі лобну ділянку, повіки ока, а також виличну та щічну ділянки, з множинним подряпинами на його фоні; на спинці носа, з переходом на його праву бічну поверхню, з множинними саднами на його фоні; на повіках лівого ока, з переходом на виличну ділянку; на нижній щелепі в проекції тіла зліва та справа (з переходом на шию); садно на шкірі верхньої губи зліва; численні забійні рани та синці на слизових оболонках губ; крововиливи на язику; травматична ампутація: на нижній щелепі 1-го зуба зліва та 1-3 зубів справа; на верхній щелепі 1-3 зубів справа; багатоуламкові переломи кісток носа, з повним відривом їх від хрящів; крововиливи в м`яких тканинах голови зі сторони внутрішньої поверхні: в лобно-тім`яній ділянці по центру, в лобно-скроневій ділянці справа; в потиличній ділянці по центру та справа; в потиличній ділянці зліва; нерівномірно виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи по випуклій та базальній поверхнях усіх часток обох півкуль головного мозку; діапедезні крововиливи в стовбурному відділі головного мозку; кров в шлуночках головного мозку; набряк набухання головного мозку. Б) синець, який йде з нижньої щелепи, переходить на передню та бічні поверхні шиї до нижньої третини, з численними саднами на його фоні; крововиливи в підшкірно-жировій клітковині, а також в поверхневих і глибоких м`язах шиї, який охоплює передню та бічні поверхні від верхньої до нижньої третини; перелом правого великого рога під`язикової кістки, а також лівого верхнього рога щитоподібного хряща. В) одне сліпе колото-різане поранення обличчя: колото-різана (з рівними неосадненими краями, загостреними кінцями та рановим каналом, що перевищує довжину рани на шкірі) рана на нижній щелепі зліва в проекції її тіла (на фоні зазначеного синця), від якої відходить рановий канал, що направлений зверху вниз, справа наліво та спереду назад, ушкоджуючи за своїми ходом м`язи нижньої щелепи. Довжина ранового каналу складає 5 см. Г) два різаних поранення волосистої частини голови: - різана (з рівними неосадненими краями, гострими кінцями та рановими каналами, що не перевищують довжину ран на шкірі) рана в тім`яній ділянці справа, за ходом якої ушкоджено лише м`які тканини, глибина її становить 0,7 см; - різана (за морфологією аналогічна вищевказаній) рана в лівій скроневій ділянці, за ходом якої ушкоджено лише м`які тканини, глибина її становить 0,6 см. Д) синці на передній поверхні грудей справа по середньоключичній лінії в проекції 3-4 ребер; садна: в проекції лівої ключиці; на передній поверхні лівого стегна в верхній третині; на правій молочній залозі навколо ореоли; на слизовій оболонці правої великої статевої губи.
Смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми, з ушкодженням м`яких тканин, переломами кісток обличчя, крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання.
Виявлений комплекс ушкоджень, які сформували закриту черепно-мозкову травму, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 та виник незадовго до настання смерті (до 30 хвилин).
Виявлений комплекс ушкоджень, які сформували закриту травму шиї мають ознаки ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я і не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 та виник приблизно за 40-60 хвилин до настання смерті.
Решта ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я і не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 та виникли у ті ж проміжки часу.
Ураховуючи характер виявлених ушкоджень, локалізацію, дані гістологічного дослідження, вбачається, що виявлений комплекс ушкоджень, які сформували закриту черепно-мозкову травму, виник не менше ніж від 10-11 травмуючих дій в ділянку волосистої частини голови та обличчя. Комплекс ушкоджень, які сформували закриту травму шиї, виник як мінімум від однієї травмуючої дії. Ушкодження зазначені в пункті Д) виникли не менше ніж від 4-5 травмуючих дій в ділянку передньої поверхні тулуба і лівого стегна. Усі ці ушкодження утворилися від дії тупих предметів, які могли мати як обмежену так і необмежену контактну поверхню, і особливості яких на ушкодженнях не відобразилися. Такими предметами могли, наприклад, бути руки, ноги. Виявлені колото-різане та різані поранення голови виникли від трьох травмуючи дій гострого предмета. Таким предметом міг бути, наприклад, клинок ножа.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 вогнепальних ушкоджень не виявлено.
При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,69 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи ступінь прояву трупних явищ при розтині трупа в морзі 21 серпня 2018 року о 10 годині 30 хвилин, смерть ОСОБА_11 настала за 24-30 годин до вказаного часу.
Згідно з даними судово-імунологічного дослідження, кров від трупа ОСОБА_11 відноситься до другої групи. При судово-імунологічному дослідженні вмісту піхви, прямої кишки та порожнини рота, сперму не виявлено (т. 2 а.с. 145-152);

- висновок експерта № 367ц від 30 листопада 2018 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої (об. 1) та лівої (об. 2) рук ОСОБА_11 знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена через відсутність елементів крові. Клітини з ядрами не знайдені. При визначені групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові потерпілої ОСОБА_11 . При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої (об. 2) руки ОСОБА_11 знайдені кров, слина та клітини багатошарового і одношарового плаского нерозговілого епітелію, клітини сполучної тканини, судин, циліндричного епітелію та хрящової тканини особи жіночої генетичної статті, при визначенні групової належності яких виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_11 і виключає від ОСОБА_10 за статевою ознакою (т. 2 а.с. 211-216);

- висновок експерта № 371ц від 30 листопада 2018 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні змиву з лівої (об. 2) руки ОСОБА_11 знайдені клітини букального епітелію особи жіночої генетичної статі та кров людини з домішками поту, встановити статеву належність якої не вдалось через відсутність клітинних елементів крові, придатних для дослідження. При визначенні групової належності слідів виявлений антигени А і В, але в клітинах букального епітелію (слина) лише антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові та поту від потерпілої ОСОБА_11 (антиген В) та особи, якій властивий антиген А по системі АВО, а клітин букального епітелію від потерпілої ОСОБА_11 . При судово-цитологічному дослідженні змиву з правої руки (об. 1) потерпілої ОСОБА_11 кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.с. 218-222);

- висновок експерта № 339ц від 31 жовтня 2018 року, відповідно до якого, при судово-цитологічному дослідженні мотузки (об. 1) знайдені піт людини та кров особи жіночої генетичної статі, при визначенні групової належності яких виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_11 (антиген В) та особи, якій властиві антиген А по системі АВО. Клітини з ядрами в об.1 не знайдені (т. 2 а.с. 114-118);

- висновок експерта № 101-3-2019 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові, виявленої на мотузці (об. 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_11 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_11 . Величина вірогідності випадкового збігу складає в середньому 5 осіб з 1018. Походження крові, виявленої на мотузці (об. 1) від ОСОБА_10 виключалось ще за результатами судово-медичної експертизи, проведеної у відділенні судово-медичної цитології (т. 3 а.с. 2-5);

- висновок експерта № 10-1/2023 від 29 грудня 2018 року, згідно з яким на наданій на дослідження запальничці (об. 2) виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин з ядрами, виявлених на запальничці (об. 2), не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (т. 2 а.с. 236-245);

- протокол огляду місця події з фототаблицею, згідно якого 20 серпня 2018 року у період часу з 22 години 00 хвилин до 22 години 25 хвилин було оглянуто лісопаркову зону, що неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 . Оглядом було встановлено, що на відстані 10 метрів від огорожі домоволодіння проходить ґрунтова дорога та змішаний ліс. Навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 під незначним кутом до дороги проходить стежка, від якої на відстані 30 метрів праворуч на землі лежить куртка (зимова) зеленого кольору, серветка з плямами бурого кольору, а також штани зі спідньою білизною та кофта чорного кольору (т. 2 а.с. 22-28);

- висновок експерта № 359 від 25 жовтня 2018 року, відповідно до якого в плямах на куртці (об. №1-9), наданій на дослідження, знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлено антиген В. Ця кров могла походити від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 224-228);

- протокол огляду місця події з фототаблицею, відповідно до якого 21 серпня 2018 року у період часу з 07 години 20 хвилин до 08 години 15 хвилин було оглянуто лісопаркову зону, що неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 . Оглядом було встановлено, що на відстані 15 метрів від домоволодіння на землі розкидано речі, а саме: футболка чорного кольору, штани сірого кольору, спідня білизна, пуховик зеленого кольору, взуття чорного кольору, та сліди волочіння приблизно 3 метри, а також шматки кахлю (т. 2 а.с. 29-38);

- висновок експерта № 331 від 24 вересня 2018 року, відповідно до якого на наданому на експертизу шматку кахля, вилученому під час огляду місця події, в об. № 1, 2 виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 120-124);

- протокол огляду місця події, згідно якого 21 серпня 2018 року у період часу з 08 години 40 хвилин до 09 години 10 хвилин було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживала потерпіла ОСОБА_11 . Під час огляду було вилучено паспорт на ім`я ОСОБА_11 , зубну щітку, мобільний телефон «Nokia» НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» та зарядний пристрій (т. 2 а.с. 39-42);

- протокол огляду місця події з фототаблицею, відповідно до якого 21 серпня 2018 року у період часу з 09 години 15 хвилин до 09 години 45 хвилин повторно було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживала потерпіла ОСОБА_11 . Під час огляду було вилучено два предмети, схожі на ножі, довжиною приблизно 22,5 см. та 6 см. відповідно (т. 2 а.с. 43-52);

- висновок експерта № 346ц від 06 листопада 2018 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа (об. 1, 2) та ножа в чохлі (об. 3-5) кров, клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.с. 140-142);

- заява ОСОБА_19 в якій вона не заперечує щодо огляду приватного домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 57);

- протокол огляду місця події з фототаблицею, згідно якого 21 серпня 2018 року у період часу з 16 години 30 хвилин до 18 години 10 хвилин було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме місце проживання ОСОБА_10 . Так, під час огляду було вилучено: з підлоги коридору будинку - сорочку світлого кольору з плямами бурого кольору, предмет, схожий на ніж; з кімнати № 2 - джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту білого кольору з нашаруванням бурого кольору, предмет, схожий на ніж, кросівки білого кольору; з кімнати № 1 предмет, схожий на ніж, рушник з нашаруванням речовини бурого кольору, предмет, схожий на ніж, футболку світлого кольору, предмет, схожий на ніж, із шухляди тумбочки; з кімнати № 6 халат з нашаруванням речовини бурого кольору, рушник з нашаруванням речовини бурого кольору (т. 2 а.с. 53-76).
Крім того, у судовому засіданні було долучено до матеріалів справи та оглянуто фототаблицю (кольорові зображення) до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та диск із записом цих фотокарток (т. 4 а.с. 19-38, 66);

- висновок експерта № 343ц від 22 жовтня 2018 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні кухонних ножів I-V (об. 1-10) кров та клітини з ядрами не знайдені. На клинку (об. 9) ножа V виявлений білок великої рогатої худоби (т. 2 а.с. 155-158);

- висновок експерта № 350 від 19 жовтня 2018 року, відповідно до якого кров трупа невідомої жінки, яка в подальшому була упізнана як ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На наданих на експертизу двох рушниках (об. № 7, 8, 9, 15-26) виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові в об. № 7, 8, 9, 15-26 виявлений антиген А, а в об. № 7, 8, 21, 23, крім того, і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливість її походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В даних про можливість походження в даних слідах крові від ОСОБА_11 результатами дослідження не отримано. В об. № 1-6, 10-14 на зазначених рушниках кров методом тонкошарової хроматографії не виявлена (т. 2 а.с. 169-174);

- висновок експерта № 101-2-2019 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого походження крові, виявленої на рушниках (об. 1-4) від ОСОБА_10 виключається (т. 2 а.с. 260-263);

- висновок експерта № 332 від 27 вересня 2018 року (експерт - імунолог ОСОБА_21 ), відповідно до висновків якого на наданій на експертизу кофті (об. № 18-21, 23-34), комбінезоні (халат) (об. № 38) та джинсових штанах (об. № 40-44, 46), які належать ОСОБА_10 та були вилучені 21 серпня 2018 року за місцем його проживання, виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявленої крові отримані наступні результати:
1) в об. № 18-21, 23-26, 28-32, 34 на кофті, в об. № 38 на комбінезоні, в об. № 40-43, 46 на джинсових штанях виявлено антиген А, а в об. № 18, 19, 23, 24, 28, 30, 32, 38, 42, 43, крім того і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливість походження даної крові від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Даних про можливість походження в даних слідах крові від ОСОБА_11 результатами дослідження не отримано;
2) в об. № 27, 33 на кофті виявлені антиген А та В, що не виключає можливість походження даних слідів за рахунок крові особи, крові якої властиві антигени, або за рахунок змішування крові осіб з будь-яким сполученням вказаних антигенів. Можливість домішки в даних слідах крові ОСОБА_11 не виключається (антиген В)
3) в об. № 44 (на лицевій стороні передньої поверхні лівої половини штанів в 36 см від вільного нижнього краю штанів та 8,5 см від лівого бокового шва) на джинсових штанях виявлений антиген В, що не виключає можливість походження даної крові від потерпілої ОСОБА_11 ;
4) об. № 22 на кофті, в об. № 35-37 на комбінезоні, об. № 39, 45 на джинсових штанях, які вищезазначені, а також в № 1-3 на футболці, в об. № 4-17 на сорочці та об. № 47-57 на парі кросівок, кров методом тонкошарової хроматографії не виявлена (т. 2 а.с. 127-138);

- висновок експерта № 388 від 16 жовтня 2018 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові, виявленої на джинсових штанях (об`єкт 3, згідно висновку експерта 332 від 27.09.2018 об`єкт 44), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_11 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_11 . Величина вірогідності випадкового збігу складає в середньому 5 осіб з 1018. Походження крові, виявленої на кофті (об. 1, 2) від ОСОБА_11 виключається (т. 2 а.с. 160-163);

- показання експерта - імунолога ОСОБА_21 про те, що вона повністю підтверджує свій висновок експерта № 332 від 27.09.2018, який був наданий у цій справі (т. 2 а.с. 127-136).

Під час дослідження висновку експерта, допиту експерта та дослідження речового доказу судом, а саме належних ОСОБА_10 джинсів світло-синього кольору, на яких була виявлена одна пляма крові ОСОБА_11 , судом було з`ясовано, що опечатування паперового конверту з джинсами ОСОБА_10 печатками Оболонського УП НП ГУ в м. Києві не було посвідчено підписами понятих. Підписи понятих містяться лише на зворотному боці пакунку, що не виключало можливість стороннього доступу до його вмісту;

- протоколи отримання від ОСОБА_10 зразків для експертиз від 21 та 22 серпня 2018 року (т. 2 а.с. 92, 96);

- висновок експерта № 357ц від 07 листопада 2018 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої (об. 1) та лівої (об. 2) рук ОСОБА_10 кров не знайдена (т. 2 а.с. 165-167);

- постанова про визнання речовими доказами від 21 серпня 2018 року, відповідно до якої було визнано речовими доказами: мотузок, пляшка та запальничка, що вилучалися під час огляду місця події 20 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, 7, квадрат лісової зони; зимова куртка зеленого кольору, серветка, штани, спідня білизна, кофта та шкарпетка, що вилучалися під час огляду місця події 20 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, поблизу будинків 7-9, квадрат лісопаркової зони, на відстані 10 метрів від паркану; футболка, шкарпетки, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, 7, на ґрунтовій ділянці, на відстані приблизно 10 метрів; предмет, схожий на ніж, із рукояткою синього кольору, довжиною приблизно 22,5 см., предмет, схожий на ніж, із рукояткою покритою липкою стрічкою, довжиною приблизно 6 см., що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт на ім`я ОСОБА_11 , зубна щітка, мобільний телефон «Nokia» НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» та зарядний пристрій, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 82-85);

- постанова про визнання речовими доказами від 22 серпня 2018 року, відповідно до якої було визнано речовими доказами: джинси синього кольору, кофта білого кольору, рушник зеленого кольору, халат світлого кольору, кросівки білого кольору, рушник біло-червоного кольору, футболка сірого кольору, сорочка білого кольору, три предмета, схожі на ножі, з рукояткою чорного кольору, предмет, схожий на ніж, із рукояткою сірого кольору, та предмет, схожий на ніж, із рукояткою сріблястого кольору, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 86-87);

- ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року та 29 серпня 2018 року, згідно з якими було накладено арешти на речові докази, що вилучалися під час огляду місця події 20 та 21 серпня 2018 року (т. 2 а.с. 107-110, 111);

- протокол огляду від 31 січня 2019 року, згідно якого, під час аналізу моніторингу, виконаного на 20 серпня 2018 року з 04 до 08 години за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_10 в моніторингу не реєструвався (т. 3 а.с. 39, 40);

- протокол пред`явлення трупа для впізнання, згідно якого 21 серпня 2018 року у період часу з 14 години 30 хвилин до 14 години 35 хвилин ОСОБА_9 упізнала свою матір ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 80, 81);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 08 січня 2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених їй фотокарток указала на знімок із зображенням ОСОБА_10 , зазначивши, що на ньому зображений її рідний син (т. 3 а.с. 20-22);

- протокол пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 02 лютого 2019 року, згідно з яким свідок ОСОБА_23 указала на фотокартку із зображенням куртки темно-зеленого кольору, зазначивши, що саме ця куртка належала ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 46-48);

- протокол пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 02 лютого 2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 указала на фотокартку із зображенням куртки темно-зеленого кольору, зазначивши, що саме ця куртка належала ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 49-51);

- протокол пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 02 лютого 2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 указав на фотокартку із зображенням куртки темно-зеленого кольору, зазначивши, що саме ця куртка належала ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 52-54);

- протокол пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 09 лютого 2019 року, згідно з яким свідок ОСОБА_15 указав на фотокартку із зображенням куртки темно-зеленого кольору, зазначивши, що саме ця куртка належала ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 64-66);

- протокол пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 09 лютого 2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 указала на фотокартку із зображенням куртки темно-зеленого кольору, зазначивши, що саме ця куртка належала ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 67-69);

- протокол огляду предмета від 05 лютого 2019 року, відповідно до якого було оглянуто диск із відеозаписом на якому ОСОБА_10 під час спілкування із працівником поліції надає пояснення з приводу вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 55 - 57).
Судом було досліджено (переглянуто) цей відеозапис та встановлено, що ОСОБА_10 знаходиться в автомобілі, який рухається. На обличчі ОСОБА_10 , в області лівої вилиці та скроні почервоніння, верхня губа з ознаками припухлості. На вимогу особи, яка здійснює запис, ОСОБА_10 розповідає про обставини вбивства ОСОБА_11 ;

- постанова про приєднання до провадження речових доказів від 05 лютого 2019 року, відповідно до якої було визнано речовим доказом CD-R диск із відеозаписом пояснень ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 58);

- висновок судово-психіатричного експерта № 134 від 05 березня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_10 у момент надання пояснень 21 серпня 2018 року, яке зафіксовано на відеозаписі, на будь-який психічний розлад не страждав. ОСОБА_10 на даний час на будь-який психічний розлад не страждає. ОСОБА_10 за своїм психічним станом в період надання пояснення 21 серпня 2018 року, яке зафіксовано на відеозаписі, міг правильно сприймати, запам`ятовувати факти, що мають значення для справи, і на даний час за своїм психічним станом може давати по них показання (т. 3 а.с. 86, 87);

- висновок судово-психіатричного експерта № 5 від 03 січня 2019 року, відповідно до якого на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 , він не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, у той період часу виявляв ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин (згідно з МКХ-10: F 19.1), і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 , він не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, у той період часу виявляв ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин (згідно з МКХ-10: F 19.1), і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 , він не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, у вказаний період часу виявляв ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин (згідно з МКХ-10: F 19.1).
На теперішній час ОСОБА_10 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Під час проведення слідчих дій ОСОБА_10 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 може брати участь у проведенні слідчих (процесуальних) дій, у тому числі може приймати участь у судових засіданнях. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 3 а.с. 14-17);

- висновок експерта № 042-71-2019 від 13 лютого 2019 року, згідно якого в ОСОБА_10 на 22 серпня 2018 року мали місце тілесні ушкодження: синці на верхній губі справа, передній поверхні лівого плеча в середній третині, задній поверхні правого плеча в середній третині, на лівій боковій поверхні грудей в проекції 4-5 ребер по передньо-паховій лінії і 7 ребра по середньо-паховій лінії; садна на тильній поверхні правої кисті в проекції 2 п`ясної кістки, в поперековій ділянці зліва; садна на тильній поверхні правої кисті в проекції голівок 2 і 3 п`ясних кісток; садна в правій щічній ділянці. Кожне із вказаних тілесних ушкоджень, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок не менше 12 травматичних дій тупим (ми) предметом (ми), характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися. Вказані ушкодження у вигляді синців і саден на тильній поверхні правої кисті, в поперековій ділянці зліва, в правій щічній ділянці спричинені тупим предметом (предметами) та могли утворитися в термін близько однієї доби до моменту судово-медичного огляду; у вигляді саден на тильній поверхні правої кисті в проекції голівок 2 і 3 п`ясних кісток спричинені тупим предметом (предметами) та могли утворитися внаслідок удару рукою зігнутою в кулак об предмет/поверхню, за давністю утворення відповідають 2-5 добам до моменту судово-медичного огляду (т. 3 а.с. 75-80);

- висновок експерта № 10-1/2368 від 24 січня 2019 року, згідно з яким генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 не містяться серед змішаних генетичних ознак слідів крові, сперми та клітин, виявлених на тампоні з вмістом піхви трупа ОСОБА_26 у кримінальному провадженні № 000094 від 02 квітня 2017 року (т. 3 а.с. 9-12).

На вбивство вказаної особи посилалася ОСОБА_27 у висновку психофізіологічного дослідження достовірності показань ОСОБА_10 ;

- висновки психофізіологічного дослідження достовірності показань від 23 жовтня 2018 року, проведені спеціалістом - поліграфологом ОСОБА_27 .
Відповідно до висновків зазначеного дослідження, ОСОБА_10 володіє прихованою інформацією щодо обставин вбивства ОСОБА_11 , надані ним на момент дослідження показання не є достовірними та психологічно обґрунтованими, а попередні показання ОСОБА_10 , в яких він визнавав свою провину, в більшому обсязі відповідають дійсності. Реакцій, які б свідчили, що ОСОБА_10 оговорив себе, визнавав свою провину під тиском, зафіксовано не було. Аналіз зафіксованих в процесі дослідження реакцій, поліграм в цілому, свідчить, що ОСОБА_10 відомі всі обставини вбивства ОСОБА_11 : спосіб вбивства, характер та локалізація тілесних ушкоджень, особливості одягу потерпілої, дії злочинця під час вбивства (в т.ч. кусання грудей), наявність можливого свідка та ін. Також, слід звернути увагу на те, що в процесі проведення дослідження було зафіксовано значущі позитивні реакції, які свідчать що ОСОБА_10 відомі певні деталі аналогічного вбивства, яке мало місце в 2017 році у населеному пункті Березань Баришівського району Київської області.
В процесі всього дослідження паралельно здійснювалась візуальна діагностика, під час якої були помічені вербальні та невербальні прояви нещирої поведінки з боку досліджуваної особи, спроби приховати відому інформацію, бажання «відсторонитися» від обговорення події (т. 2 а.с. 175-196);

- за клопотанням сторони обвинувачення у судовому засіданні саме як свідка було допитано ОСОБА_27 . Остання показала, що вона була залучена як спеціаліст для проведення психофізіологічного дослідження ОСОБА_10 та наданих ним показань, в яких він визнавав себе винним у вбивстві потерпілої ОСОБА_11 . Перед проведенням дослідження вона мала можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, зокрема, з тими матеріалами, що були наявні у слідства. На підставі вказаних матеріалів нею було складено відповідні тести, а під час дослідження використовувалися методики «на знанні відомого». Метою ознайомлення з матеріалами провадження була необхідність віднайдення тих деталей (дрібничок) злочину, які могли б бути відомі лише причетній особі. З урахування цього й були сформовані запитання. Зокрема, нею, у зв`язку з наявною інформацією, було сформовано та поставлено запитання про те, що саме зробив злочинець, щоб його не впізнала особа, яка проходила поруч з місцем злочину. На таке запитання у досліджуваної особи були значущі реакції на варіанти відповідей: закрив обличчя руками, сів наприсідки, нахилив голову, точно не знаєте, що. Тобто, це відповідало тим первісним показанням ОСОБА_10 в яких він визнав себе винним. Крім того, при відповіді на запитання: «Як ви вважаєте, звідки вам відомі деталі вбивства сусідки?», в ОСОБА_10 були значущі реакції на варіанти відповідей: сам бачив процес вбивства, сам приймав участь у вбивстві. Також, були поставлені й інші запитання щодо способу, кількості тілесних ушкоджень (специфічні тілесні ушкодження у вигляді укусів), відсутності предметів одягу на потерпілій. На ці запитання в ОСОБА_10 знову були значущі реакції, що свідчили про детальну обізнаність останнього щодо вчиненого злочину. Мотивом даного злочину, на підставі значущих реакцій, було відображено зґвалтування (статевий мотив). На підставі зазначених відповідей вона дійшла висновку, що ОСОБА_10 володіє прихованою інформацією щодо вбивства потерпілої ОСОБА_11 . Також, під час дослідження в ОСОБА_10 були значущі позитивні реакції щодо аналогічного вбивства, яке мало місце в 2017 році у населеному пункті Березань Баришевського району Київської області. Під час проведення тестування нею отримувалися й фіксувалися певні психофізичні реагування «реакції» ОСОБА_10 , а саме: тиск, дихання, наповненість судин.

Під час судового розгляду, за клопотанням сторони захисту, було допитано свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .

Зокрема, свідок ОСОБА_22 показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 20 серпня 2018 року до неї зателефонував син та повідомив, що він зараз приїде з працівниками поліції. Останні показували йому на телефоні фотокартку вбитої жінки, вказану фотокартку показали і свідку. Після цього працівники поліції поїхали, а ОСОБА_10 залишився вдома. 22 серпня 2018 року син повернувся додому увесь побитий, при цьому пояснив, що працівники поліції забрали його з роботи та завезли до лісу, де завдали тілесних ушкоджень з вимогою визнати свою вину в умисному вбивстві ОСОБА_11 . Син також повідомив, що 20 серпня 2018 року разом з працівниками поліції він був на впізнанні тіла вбитої. Також свідок показала, що ОСОБА_10 до 06 ранку 20 серпня 2018 року знаходився дома. Щодо проведення огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 , то як їй відомо зі слів ОСОБА_19 , 1949 року народження. 21 серпня 2018 року, у другій половині дня, до її будинку прийшло, «налетіло» багато працівників поліції, які наказали їй написати заяву щоб вони могли оглянути помешкання.

Свідок ОСОБА_29 показав, що з ОСОБА_10 та потерпілою він знайомий, оскільки вони проживають в одному селі. Йому відомо, що ОСОБА_10 працює на будівництві, але де саме йому не відомо. 21 серпня 2018 року, приблизно о 07 ранку, він повертався з роботи. Поблизу будинку АДРЕСА_1 він зустрів ОСОБА_10 з яким спілкувався деякий час. Через декілька днів він знову зустрів ОСОБА_10 . На тілі останнього були наявні тілесні ушкодження. ОСОБА_10 пояснив, що працівники поліції його побили, щоб він визнав вину у вбивстві.

Свідок ОСОБА_28 показав, що ОСОБА_10 та потерпілу він знає з дитинства. У серпні 2018 року він разом з ОСОБА_10 3-4 дні працювали на будівництві за межами м. Києва після чого повернулися по домівках. Через деякий час він знову вирішив їхати на роботу. В обумовлений час, зв`язавшись з обвинуваченим, останній повідомив, що не може поїхати на будівництво, оскільки сталося вбивство сусідки і його допитують як свідка. Цього ж дня, приблизно об 11 годині, він все ж таки зустрівся з ОСОБА_10 на площі Шевченка у м. Києві та вони разом поїхали на роботу. По дорозі на роботу ОСОБА_10 зателефонували працівники поліції та щось намагалися з`ясувати. Через деякий час, коли вони вже прибули до місця своєї роботи, приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_10 . Після цього, останній не виходив на зв`язок приблизно тиждень, а зателефонувавши, попросив забрати з будівництва його речі. Потім, при зустрічі, він бачив на тілі ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Останній пояснював, що його побили працівники поліції та вимагали зізнання у вбивстві.

Свідок ОСОБА_19 показала, що є бабусею ОСОБА_10 та проживає з ним в одному будинку АДРЕСА_1 . Зранку 20 серпня 2018 року, приблизно о 06 годині 15 хвилин, вона, як завжди, вийшла з будинку та пішла на роботу. Її онук у цей час був вдома та спав. Потім від ОСОБА_10 вона дізналася, що сталося вбивство їх сусідки ОСОБА_11 . Наступного дня ОСОБА_10 поїхав на роботу. Щодо проведення огляду в її будинку, свідок показала, що більше десяти молодих осіб увірвалися до будинку, наказали їй мовчати та почали проводити огляд, навіть не запитавши у неї дозволу. Вона, у свою чергу, вийшла на вулицю. Понятих вона не бачила. Їй відомо, що працівники поліції забрали з будинку всі ножі та джинси світлого кольору, а також якісь інші речі. Також їй сказали написати заяву про її дозвіл на проведення огляду помешкання.

Свідок ОСОБА_33 показав, що ОСОБА_31 , яка вже була понятою, попросила у нього допомоги, а саме бути другим понятим при огляді місця події, який проводився у будинку с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області. Прибувши на місце, їх запросили до будинку. У будинку вже знаходилися троє працівників поліції у цивільному одязі, які фотографували обстановку в помешканні та вже проводили обшук. При цьому, ОСОБА_31 спочатку була поряд з ним, а потім, в іншому помешканні домоволодіння, де також проводився обшук. Особисто при ньому вилучались ножі та куртка. Чи вилучалися джинси світлого кольору він не пам`ятає. Потім він та ОСОБА_31 ставили свої підписи на цих пакунках, однак що там було йому не відомо, оскільки при ньому вони не опечатувалися й підпису на печатці він не проставляв. Також свідок указав, що права та обов`язки понятого йому не роз`яснювалися і протокол він підписав не читаючи. Окрім того, свідок ОСОБА_31 , при заповненні документів, сказала працівникам поліції, що йому ( ОСОБА_34 ) вже виповнилося 18 років, хоча це неправда: він і на даний час є неповнолітнім.

Свідок ОСОБА_31 показала, що була понятою при огляді місця події, який проводився влітку 2018 року у будинку в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області. Окрім неї понятим був ОСОБА_33 , який ще навчався у школі, однак поліція не просила його надати документи та його вік не з`ясовувала. На подвір`ї будинку знаходилося дуже багато працівників поліції, приблизно 30-40 чоловік, а також бабуся ОСОБА_10 - ОСОБА_19 . Остання, як вона зрозуміла, дозволила працівникам поліції оглянути будинок. При ній та ОСОБА_34 працівники поліції вилучали ножі та чоловічий одяг. Чи вилучалися джинси світлого кольору вона не пам`ятає. Вилучені предмети упаковувалися. Також вона бачила, що деякі працівники поліції вільно пересувалися по кімнатах будинку окремо від слідчого та понятих.

Свідок ОСОБА_35 показала, що ОСОБА_10 та потерпілу вона знає лише як сусідів, оскільки проживає у будинку АДРЕСА_2 . 20 серпня 2018 року, приблизно о 18 годині, вона вийшла на подвір`я розмовляти по телефону. Проходячи повз стежку, вона побачила розкидані речі, однак не звернула на це увагу. Потім, у вечірній час, вона побачила дільничного, який повідомив, що сталося вбивство, а від ОСОБА_10 , який йшов зранку 21 серпня 2018 року на роботу, дізналася, що вбито ОСОБА_11 . Через деякий час їй стало відомо, що ОСОБА_10 затримали за підозрою у вбивстві. Потім, вона знову побачила ОСОБА_10 , останній розповів, що його катували з метою зізнання у злочині, але зрештою відпустили. На тілі ОСОБА_10 були тілесні ушкодження.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

Аналізуючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що було вчинено діяння, а саме умисне вбивство ОСОБА_11 .

Що стосується питання про винуватість обвинуваченого у вчинені даного злочину, то суд враховує наступне.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч. 2 та 4 ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, у п. 54 справи «Лопатін і Медведський проти України» (заяви №№ 2278/03 та 6222/03) зазначено, що при оцінці доказів Суд застосовує стандарт оцінки доказів «поза розумним сумнівом». Такі докази можуть випливати з співіснування достатньо сильних, чітких і послідовних умовиводів або схожих неспростовних припущень стосовно фактів.

Водночас, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, оцінюючи кожний доказ з точки зору його допустимості, суд зважає на наступне.

Так, сторона обвинувачення у судовому засіданні наполягала на тому, що така слідча дія, як огляд місця події, що проводився за місцем проживання ОСОБА_10 у домоволодінні АДРЕСА_1 , та складений за її результатами протокол огляду місця події від 21 серпня 2018 року є допустимим доказом, оскільки працівники поліції діяли у відповідності до вимог ч. 1 ст. 233 КПК України, а саме проникли до житла та проводили там огляд за добровільною згодою особи, яка ним володіє. При цьому, на думку сторони обвинувачення, це стверджується письмовою заявою ОСОБА_19 .

Однак, суд з цим погодитися не може.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла.
Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, установленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок проведення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За змістом статей 223, 237 КПК України, огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, який згідно зі ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Також, ст. 233 КПК України регламентовано, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком із цього правила є невідкладні випадки, пов`язані з урятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються в скоєнні злочину, у разі чого прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після вчинення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як встановлено у судовому засіданні, вбивство ОСОБА_11 сталося зранку 20 серпня 2018 року у районі 14 лінії лісопаркової зони селища Пуща-Водиця у м. Києві, приблизно в 10 метрах від приватного будинку АДРЕСА_1 .

Того ж дня, у вечірній час, а також зранку 21 серпня 2018 року було проведено огляд зазначеної території, а саме лісопаркової зони (14 лінія) селища Пуща-Водиця у м. Києві, за результатом чого складені відповідні протоколи огляду місця події.

21 серпня 2018 року у вчиненні зазначеного злочину співробітники поліції запідозрили ОСОБА_10 , й того ж дня, у період часу з 16 години 30 хвилин до 18 години 10 хвилин, було проведено огляд місця події, а саме оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_10 .
Під час зазначеного огляду було вилучено: з підлоги коридору будинку - сорочку світлого кольору з плямами бурого кольору, предмет, схожий на ніж; з кімнати № 2 - джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту білого кольору з нашаруванням бурого кольору, предмет, схожий на ніж, кросівки білого кольору; з кімнати № 1 предмет, схожий на ніж, рушник з нашаруванням речовини бурого кольору, предмет, схожий на ніж, футболку світлого кольору, предмет, схожий на ніж, зі шухляди тумбочки; з кімнати № 6 халат з нашаруванням речовини бурого кольору, рушник з нашаруванням речовини бурого кольору (т. 2 а.с. 53-76).

Зазначену слідчу дію, незважаючи на наведене вище, також було процесуально оформлено протоколом огляду місця події.

При цьому, як убачається з указаного протоколу, єдиною метою цієї слідчої дії було виявлення знарядь, засобів скоєння злочину та об`єктів, що зберегли на собі його сліди, оскільки при огляді відкривалися шухляди, досліджувалися носильні речі й інші предмети домашнього вжитку, тобто проведений органом досудового розслідування 21 серпня 2018 року огляд місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , фактично був обшуком, який згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.

Однак, з клопотанням про проведення обшуку прокурор або слідчий за погодженням з прокурором до слідчого судді не зверталися та відповідного дозволу не отримували.

Що стосується заяви ОСОБА_19 про те, що вона надає добровільну згоду працівникам поліції на огляд будинку АДРЕСА_1 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлення наявності добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

У зв`язку з цим, сторона, яка надає такі докази, має переконати суд у наявності такої згоди та її добровільності.

При цьому КПК України не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди (наприклад, письмова заява особи) на проникнення до житла або іншого володіння особи.

Тому для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію.

Як встановлено в судовому засіданні, у той час коли ОСОБА_10 вже було фактично затримано за місцем роботи та працівники поліції на автомобілі везли його до міста Києва, за місцем проживання ОСОБА_10 у будинку АДРЕСА_1 інші працівники поліції проводили слідчу (розшукову) дію, яка була процесуально оформлена у вигляді протоколу огляду місця події.

Також, встановлені у судовому засіданні обставини проведення цієї слідчої дії свідчать про те, що вона відбувалася у присутності лише одного мешканця цього будинку - ОСОБА_19 , 1949 року народження, однак у присутності не менше десяти співробітників поліції, про що повідомили свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_36 .

При цьому, як показала свідок ОСОБА_19 , більше десяти молодих осіб увірвалися до будинку, наказали їй мовчати та почали проводити огляд, навіть не запитавши її дозволу. Вона, у свою чергу, будучи обуреною діями співробітників поліції, вийшла на вулицю.
Таким чином, ураховуючи всі обставини, за яких відбувався огляд будинку, а саме кількість працівників поліції та їх поведінку, вік ОСОБА_19 (на момент проведення огляду 69 років), стан її здоров`я, початок слідчої дії до прибуття понятих, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела надання ОСОБА_19 добровільної та інформованої згоди на огляд її будинку та що остання була здатна усвідомлювати правові наслідки такої згоди.

Зрештою, навіть наявність добровільної згоди ОСОБА_19 не давала підстав співробітникам поліції на проведення обшуку помешкання останньої та оформлення останнього під виглядом огляду місця події.

Як вже було зазначено судом, огляд цього будинку не можна вважати оглядом місця події, оскільки події, що стали предметом розслідування, відбулися у лісопарковій зоні (14 лінія) селища Пуща-Водиця м. Києва.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні ЄСПЛ дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.

Також, Верховний Суд неодноразово визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема в постановах від 07.06.2018 (справа № 740/5066/15-к), від 26.02.2019 (справа № 266/4000/14-к), від 19.03.2019 (справа № 380/157/14-к), від 22.05.2019 (справа № 640/2449/16-к).

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що така слідча дія, як огляд місця події, що проводився за місцем проживання ОСОБА_10 у домоволодінні АДРЕСА_1 , та складений за її результатами протокол огляду місця події від 21 серпня 2018 року є недопустимим доказом.

У зв`язку з визнанням цього доказу недопустимим, суд визнає недопустимими і докази, що отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимий доказ (доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У цій нормі закріплено як загальну підставу визнання доказів недопустимими їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, так і підставу, яку в доктрині кримінального процесу іменують правилом про «плоди отруєного дерева», здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany) Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Крім того, у рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Такими недопустимими доказами є: джинси синього кольору, кофта білого кольору, рушник зеленого кольору, халат світлого кольору, кросівки білого кольору, рушник біло-червоного кольору, футболка сірого кольору, сорочка білого кольору, три предмета, схожі на ножі, з рукояткою чорного кольору, предмет, схожий на ніж, із рукояткою сірого кольору, та предмет, схожий на ніж, із рукояткою сріблястого кольору, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 86-87).

Також, відповідно до приписів ч. 5 ст. 101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватись на доказах, які визнані судом недопустимими.

Ураховуючи, що предметом дослідження експертиз по даному кримінальному провадженні були речові докази, які було отримано під час огляду місця події, який судом визнано недопустимим, відтак і висновки експертів проведені в рамках даного кримінального провадження з речовими доказами, які отримано в порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України є недопустимими на підставі ч. 5 ст. 101 КПК України.

Зокрема, недопустимими висновками експертів є: висновок експерта № 332 від 27 вересня 2018 року, відповідно до якого досліджувалися належні ОСОБА_10 та вилучені 21 серпня 2018 року за місцем його проживання: футболки, сорочки, кофти, комбінезон (халат) та джинсові штани (т. 2 а.с. 127-138); висновок експерта № 343ц від 22 жовтня 2018 року, згідно з яким досліджувалися кухонні ножі, що були вилучені 21 серпня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 155-158); висновок експерта № 388 від 16 жовтня 2018 року, відповідно до якого досліджувалися джинсові штани ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 160-163); висновок експерта № 350 від 19 жовтня 2018 року, відповідно до якого досліджувалися рушники, що були вилучені 21 серпня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 169-174); висновок експерта № 101-2-2019 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого досліджувалися два рушники, що були вилучені 21 серпня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 260-263).

Окремо суд звертає увагу на наступне.
Згідно ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Як було встановлено під час дослідження висновку експерта № 332 від 27.09.2018, допиту експерта та понятих, дослідження речового доказу, а саме належних ОСОБА_10 джинсів світло-синього кольору, на яких була виявлена пляма крові ОСОБА_11 , опечатування паперового конверту з джинсами ОСОБА_10 печатками Оболонського УП НП ГУ в м. Києві не було завірено підписами понятих. Підписи понятих містяться лише на зворотному боці паперового конверту, що суперечить імперативним приписам ч. 5 ст. 237 КПК України та не виключало можливість стороннього доступу до вилучених джинсів ОСОБА_10 .

Що стосується показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 про те, що у їх присутності ОСОБА_10 розповідав про обставини нібито вчиненого ним вбивства ОСОБА_11 , а саме розповідав, що загибла його ображала, тому він завдавав їй тілесні ушкодження, наявні у нього пошкодження на кистях руки, колінах та на обличчі він отримав під час того, як вчиняв вбивство, а після вчиненого помив ніж, суд зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 97 КПК України, показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

У відповідності до ч. 7 цієї статті, у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Як установлено у судовому засіданні, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 є співробітниками оперативного підрозділу поліції, а тому надані ними показання щодо пояснень ОСОБА_10 у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом.

Відтак, показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 суд визнає недопустимими доказами на підставі ч. 7 ст. 97 КПК України.

Також, суд не може прийняти як допустимий доказ відеозапис, зроблений за допомогою мобільного телефону, на якому ОСОБА_10 розповідає працівникам поліції про обставини нібито вчиненого ним вбивства ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права на захист.

Як установлено у судовому засіданні, ОСОБА_10 був затриманий 21 серпня 2018 року о 16 годині за місцем роботи поблизу м. Обухова Київської області та, через деякий час, співробітниками поліції доставлений до Оболонського УП НП ГУ в м. Києві.

При цьому, зважаючи на обставини, за яких ОСОБА_10 був доставлений до відділу поліції, суд приходить до висновку, що працівники поліції здійснили саме затримання ОСОБА_10 , оскільки останній силою або через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із уповноваженою службовою особою.

Так, у п. 49 рішення у справі «Осипенко проти України» (CASE OF OSYPENKO v. UKRAINE) (Заява № 4634/04) від 9 листопада 2010 року, ЄСПЛ зазначив, що у цій справі сторони не оспорюють те, чи заявник прибув до відділу міліції добровільно чи внаслідок примусу з боку працівників міліції. Втім Суд не досліджуватиме цього питання, оскільки залишається фактом те, що протягом періоду, про який ідеться, заявника тримали у відділі міліції і працівники міліції проводили допити та інші процесуальні дії стосовно подій, до яких був причетний заявник. Уряд не стверджував, що у зазначений період заявник, якби захотів, міг вільно залишити відділ міліції, та таке припущення було б нереальним. Беручи до уваги всі обставини справи, Суд вважає, що перебування заявника у відділі міліції протягом зазначеного періоду de facto становило позбавлення волі (див., mutatis mutandis, рішення від 9 червня 2005 року у справі «І. І. проти Болгарії» (I. I. v. Bulgaria), заява № 44082/98, п. 87).

Однак, всупереч вимогам ч. 4 ст. 208 КПК України, затриманому ОСОБА_10 , не було роз`яснено право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів виконання працівниками поліції, що здійснили затримання, вимог ч. 4 ст. 213 КПК України, а саме негайного повідомлення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги.

Натомість, як убачається з наданих захисником та досліджених у судовому засіданні документів, лише о 19 годині 10 хвилин 21.08.2018 уповноваженою особою Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги у місті Києві було отримано інформацію від слідчого про затримання ОСОБА_10 , тобто через 3 години з моменту його фактичного затримання (т. 5 а.с. 65-66).

Також, суд звертає увагу на те, що затримання ОСОБА_10 було здійснено у випадку, що не передбачений ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто протиправно.

Як вже зазначав суд, у зв`язку з визнанням цього доказу недопустимим (відеозапису, зробленого за допомогою мобільного телефону), останнє тягне за собою визнання недопустимими і доказів, що отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимий доказ.

Тому, суд також визнає недопустимим доказом протокол огляду предмета від 05 лютого 2019 року, відповідно до якого було оглянуто диск із відеозаписом на якому ОСОБА_10 під час спілкування із працівником поліції надає пояснення з приводу нібито вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_11 , вказаний диск з відеозаписом та висновок судово-психіатричного експерта № 134 від 05 березня 2019 року (т. 3 а.с. 55 - 57, 86, 87).

Також, суд не приймає до уваги експертний висновок психофізіологічного дослідження достовірності показань від 23 жовтня 2018 року (т. 2 а.с. 182-196), на який, вважаючи його доказом, посилається сторона обвинувачення.

При цьому, суд вкотре звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Однак, експертний висновок психофізіологічного дослідження достовірності показань не є жодним із визначених законом джерелом доказів, оскільки залучення спеціаліста поліграфолога ОСОБА_27 відбулося у порушення вимог ст. 243 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) без ухвали слідчого судді та без урахування того, що остання не має права на проведення психологічних експертиз (відсутнє свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта психолога).

Суд звертає увагу на те, що встановлення тих особливостей психічної діяльності та таких її проявів в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки, відповідно до розділу VI Психологічна експертиза Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МЮ України 08.10.1998 № 53/5, можуть з`ясовуватися лише шляхом призначення та проведення судової психологічної експертизи, а не експертного дослідження.

Згідно з п. 6.8. зазначеної Інструкції, опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа може проводитися виключно в межах психологічної експертизи з метою отримання орієнтувальної інформації, а не використовуватися як засіб доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

При цьому, згідно з п. 4.15 Інструкції, у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань.

Однак, хоча дослідницька частина вказаного дослідження й містить поставленні особі запитання, а також відповіді за яких, а на думку ОСОБА_27 в ОСОБА_10 були значущі психофізіологічні реакції, будь-які обґрунтування у чому саме виразилися такі психологічні реакції відсутні.

Також, жодних обґрунтувань чи пояснень у зв`язку з чим ОСОБА_27 дійшла висновку щодо вербальних та невербальних проявів нещирої поведінки з боку досліджуваної особи, спроб приховати відому інформацію, бажання «відсторонитися» від обговорення події, вказане дослідження також не містить.
Тобто, висновок психофізіологічного дослідження складений таким чином, що унеможливлює його оцінку з точки зору достовірності та обґрунтованості.

Також, відповіді за яких, на думку ОСОБА_27 , в ОСОБА_10 були значущі психофізіологічні реакції насправді суперечать зібраним та дослідженим судом доказам.

Так, як неодноразово вказувала свідок ОСОБА_12 , 20 серпня 2018 року у ранній час вона бачила у кущах невідомого чоловіка, який був одягнений у темні штани, і цей чоловік був точно не у штанях ОСОБА_10 світло-синього кольору, які їй було продемонстровано у судовому засіданні. Однак, саме у світло-синіх штанях за версією органу досудового розслідування був одягнений ОСОБА_10 й саме про це останній розповідав працівникам поліції у первісних поясненнях в яких він визнав себе винним і які були зафіксовані на відео в автомобілі поліції.

Крім того, органом досудового розслідування не представлено суду жодних даних, які б свідчили, що мотивом вбивства ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_11 було зґвалтування, однак, при відповіді на запитання стосовно зґвалтування в ОСОБА_10 , на думку ОСОБА_27 , були значущі психофізіологічні реакції. При цьому, у жодних злочинах проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не підозрювався та не обвинувачується.

Також, як зазначила свідок ОСОБА_27 , в ОСОБА_10 були значущі позитивні реакції щодо аналогічного вбивства ОСОБА_26 , яке мало місце в 2017 році у місті Березань Баришівського району Київської області. Разом з тим, згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 24 січня 2019 року № 10-1/2368, генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 не містяться серед змішаних генетичних ознак слідів крові, сперми та клітин, виявлених на тампоні з вмістом піхви ОСОБА_26 й походження зазначених зразків від ОСОБА_10 виключається (т. 3 а.с. 9-12).

Що стосується показань свідка ОСОБА_27 суд зважає на наступне.
У відповідності до ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість повинен створити необхідні умови для реалізації, у даному випадку, стороні обвинувачення, їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тому, за наполяганням сторони обвинувачення ОСОБА_27 була допитана саме як свідок.
Разом з тим, ОСОБА_27 не є свідком у розумінні ст. 65 КПК України, оскільки не була свідком описаних подій, останній не були відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Показання ОСОБА_27 стосувалися виключно проведеного нею дослідження, оцінку якому судом вже було надано вище.
Зважаючи на викладене, суд не приймає як доказ винуватості ОСОБА_10 показання ОСОБА_27 .

Решта досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, показання свідків, протоколи слідчих (розшукових) дій, висновки експертів, жодним чином не доводять та не вказують на винуватість ОСОБА_10 , а підтверджують лише факт вчинення злочину вбивства ОСОБА_11 невстановленою особою.

Оцінюючи доводи прокурора щодо процесуальних порушень під час судового розгляду справи (на думку прокурора, порушено процедуру виклику свідків захисту для допиту в судовому засіданні, а також суд не роз`яснив прокурору право відводу секретаря судового засідання під час його заміни), суд зважає на наступне.

При організації судових засідань та забезпеченні прибуття в судове засідання свідків, колегія суддів керувалась вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно пункту «d» частини 3 статті 6 вказаної Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення. Також, не роз`яснення права відводу секретарю, під час його заміни, жодним чином не свідчить про упередженість колегії суддів при розгляді вказаного кримінального провадження та не спростовує наведені вище висновки.

Таким чином, за встановлених судом обставин, ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК України підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з тим, що прокурором не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з тим, що прокурором не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Запобіжний захід застосований стосовно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою скасувати.
ОСОБА_10 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року (т. 2 а.с. 111), на майно, що було вилучено 21 серпня 2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Речові докази, а саме:
джинси синього кольору, кофту білого кольору, рушник зеленого кольору, халат світлого кольору, кросівки білого кольору, рушник біло-червоного кольору, футболку сірого кольору, сорочку білого кольору, три предмета, схожі на ножі, з рукояткою чорного кольору, предмет, схожий на ніж, із рукояткою сірого кольору, та предмет, схожий на ніж, із рукояткою сріблястого кольору, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві (т. 2 а.с. 86-87) - повернути власнику;
мотузок, пляшку та запальничку, що вилучалися під час огляду місця події 20 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, 7, квадрат лісової зони; зимову куртку зеленого кольору, серветку, штани, спідню білизну, кофту та шкарпетку, що вилучалися під час огляду місця події 20 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, поблизу будинків 7-9, квадрат лісопаркової зони, на відстані 10 метрів від паркану; футболку, шкарпетки, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Дачна, 7, на ґрунтовій ділянці, на відстані приблизно 10 метрів; предмет, схожий на ніж, із рукояткою синього кольору, довжиною приблизно 22,5 см., предмет, схожий на ніж, із рукояткою покритою липкою стрічкою, довжиною приблизно 6 см., що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт на ім`я ОСОБА_11 , зубну щітку, мобільний телефон «Nokia» НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» та зарядний пристрій, що вилучалися під час огляду місця події 21 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 82-85) - залишити за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вбивства ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3