Дата документу 10.02.2020
Справа № 334/8817/19
Провадження № 1-кп/334/597/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

представника Дніпровської районної служби у справах

дітей Запорізької міської ради ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003218 від 14 вересня 2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 упродовж 2018-2019 років ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання дітей, порушуючи умови нормального розвитку та виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично вчиняв домашнє насильство.

Так 12 грудня 2019 року, приблизно о 14 годині 55 хвилин, обвинувачений знаходячись на пляжі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна (гребля «Дніпрогес»), перебуваючи в алкогольному сп`янінні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо свого сина ОСОБА_8 , яке виразилось у словесних образах, та в примушенні останнього піти від бабусі ОСОБА_4 , де він проживав останній час, оскільки батьки не займались належним його утриманням та вихованням.

Крім того, 19 серпня 2019 року приблизно о 20 год. 00 хв., обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись за адресою мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 , де мешкає малолітня дитина ОСОБА_9 , умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо останнього, яке знову виразилось у словесних образах та приниженні, що спричинили емоційну невпевненість та страх у ОСОБА_9 , а також вчинив фізичне насильство щодо останнього, яке виразилось в штовханні, та нанесенні тілесних ушкоджень, що призвело до фізичного та психологічного страждання.

Також, 25 серпня 2019 року, у денний час, обвинувачений знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в алкогольному сп`янінні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, намагаючись забрати ОСОБА_9 , з будинку бабусі ОСОБА_4 , де проживала малолітня дитина, вчинив на очах у сина, фізичну розправу над ОСОБА_10 (чоловіком бабусі), що призвело до того, що малолітній ОСОБА_9 , злякався та розплакався та викликало у останнього негативні емоції.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного, економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи ( домашнє насильство).

У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.

Прокурор, законний представник неповнолітнього потерпілого, представник Дніпровської районної служби у справах дітей Запорізької міської ради та обвинувачений у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, обставини вчинення кримінального правопорушення як вони викладені у обвинувальному акті підтвердив.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме 12 травня 2019 року, 19 серпня 2019 року, 25 серпня 2019 року, діючи умисно, безпричинно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_7 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останнього та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного побуту та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства, що призводить до фізичних та психологічних страждань.

Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинний нести ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України йому має бути призначено покарання у виді 185 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.473 КПК України для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;

3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення - потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

Згідно ч.3 ст.476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ч.5 ст.476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.126-1 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання законним представником неповнолітнього потерпілого та обвинуваченому у судовому засіданні роз`яснені.

Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Законний представник неповнолітнього потерпілого у судовому засіданні пояснила, що жодних претензій до обвинуваченого вона не має.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між законним представником неповнолітнього потерпілого та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За місцем проживання характеризується як особа що допускає зловживання спиртними напоями та яка не приділяє своїй дитині достатньої уваги.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ст.126-1 КК України у вигляді громадських робіт на строк 185 (сто вісімдесят п`ять) годин.

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком, залишити без змін особисте зобов`язання в подальшому скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1