Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2032/19
Провадження № 1-кп/935/150/20
ВИРОК
Іменем України

19 травня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одружений, утриманців не має, не працює, депутатом та інвалідом не є, судимий: 08.08.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 389, ст. 126? КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджений 08.08.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень. Вказаний вирок 08.08.2019 оголошено у присутності засудженого ОСОБА_5 та призначеного йому у кримінальному провадженні захисника ОСОБА_6 .
Однак, засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від отримання проголошеного відносно нього вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.08.2019 та отримання реквізитів задля виконання призначеного покарання з метою не виконання вироку суду.
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області 10.09.2019 набрав законної сили, після чого його надіслано на виконання розпорядженням суду до Коростишівського PC філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.
Засуджений ОСОБА_5 18.09.2019 поставлений на облік в Коростишівському районному секторі філії ДУ «Центрі пробації» у Житомирській області.
Засудженому ОСОБА_5 18.09.2019 надіслано повідомлення про набрання вироком Коростишівського районного суду законної сили та про обов`язок останнього у відповідності до статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України виконати покарання визначене судом у виді сплати штрафу в місячний строк після набрання вироком суду законної сили.
Про виконання покарання повідомити кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації), шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Того ж дня засудженому ОСОБА_5 направлявся виклик до Коростишівського районного сектору пробації, однак засуджений ОСОБА_5 станом на 13.11.2019 до районного сектору пробації не з`явився, причин неявки не вказав та не пред`явив квитанцію про сплату штрафу.
Враховуючи, що станом на 21.10.2019 вирок Коростишівського районного суду засудженим ОСОБА_5 щодо сплати штрафу не виконано, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України начальником Коростишівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області було направлено повідомлення до Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області про невиконання засудженим ОСОБА_5 вироку Коростишівського районного суду від 08.08.2019. Станом на 13.11.2019 засуджений ОСОБА_5 штраф у розмірі 850 грн. не сплатив, до Коростишівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області не з`явився та не надав підтверджуючого документу квитанцію про сплату штрафу. За таких підстав, засуджений ОСОБА_5 , з 10.09.2019 не здійснив сплату штрафу, тим самим допустив умисне ухилення від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Крім того, ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , а саме: постановою Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №935/1572/19 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 24.08.2019, 25.08.2019, 26.08.2019, 27.08.2019, 28.08.2019, 29.08.2019, 30.08.2019, 31.08.2019, 01.09.2019, 02.09.2019, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у систематичному домашньому насильстві в сім`ї, відносно своєї матері ОСОБА_4 та призначено покарання у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.
Також, 09.10.2019 постановою Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №935/1822/19 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 19.09.2019, 20.09.2019, 21.09.2019, 22.09.2019, 23.09.2019, 24.09.2019, 29.09.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 02.10.2019, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у систематичному домашньому насильстві в сім`ї, відносно своєї матері ОСОБА_4 та призначено покарання у виді 40 годин громадських робіт.
Крім цього, 13.1 1.2019 постановою Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №935/2016/19 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні 28.10.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП а саме, у вчиненні психологічного насильства в сім`ї, відносно своєї матері ОСОБА_4 та призначено покарання у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих розмірів громадян, що становить 340 грн.
Також, 02.03.2020 близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_5 перебував по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з матір`ю ОСОБА_4 .
У вказаний день, час та місці, за вказаних обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_5 потягом довготривалого часу не працює, не має постійного джерела доходів, зловживає спиртними напоями ОСОБА_4 , з метою припинення ведення такого способу життя, зробила своєму сину - ОСОБА_5 зауваження.
Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється особою похилого віку.
У вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, порушуючи вимоги ст. 28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, почав вчиняти по відношенню до своєї матері, дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні та у грубій формі просив у своєї матері грошові кошти на придбання алкогольних напоїв, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди у вигляді побоювання за свою безпеку, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати емоційної невпевненості нездатності захистити себе, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки та втрати позитивних емоцій, втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, позитивних емоцій, негативних переживань.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч. 1 ст. 389, ст. 126? КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння, покарання призначене за вироком суду у виді штрафу у розмірі 850 гривень не сплатив, так як не працює з серпня 2019 року,не мав коштів, також пояснив, що систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері потерпілої ОСОБА_4 вимагав у неї гроші, сварився з нею, оскільки має розлад нервової системи з приводу наркозалежності.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений є її сином, була змушена звернутися до поліції, так як обвинувачений систематично висловлював на її адресу словесні погрози, залякував, висловлювався нецензурно, кричав, так як вимагав у неї гроші, вона робила йому зауваження, що він не хоче працювати, пенсія потерпілої вся витрачається на придбання ліків для її чоловіка, який є інвалідом другої групи, хворий на інсульт. Потерпіла побоюється за свій моральний та фізичний стан здоров`я, оскільки боїться поведінки обвинуваченого так і його самого. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений, прокурор, потерпіла не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані: за ч.1 ст.389 КК України, як умисні дії, які виразились у в ухиленні від сплати штрафу; за ст. 126? КК України як умисні дії, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 .

Щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку є обставинами, які обтяжують покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 389 та ст. 126? КК України є злочинами невеликої тяжкості, ОСОБА_5 судимий, одружений, не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується негативно.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_5 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, також позицію потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статей Кримінального Закону, остаточно за правилами ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Зважаючи, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.08.2019 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України та останньому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: у сумі 850 гривень, вказане покарання виконується самостійно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів; виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме таке покарання, має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів та відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126? КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1(один) місяць.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 гривень, призначене ОСОБА_5 за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2019 року за ч.2 ст.263 КК України, виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1