Справа № 4910/41/19
Провадження № 1-кс/991/3736/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та детектива, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій щодо розгляду клопотання № 900 від 29.11.2019,
ВСТАНОВИВ:
28.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та детектива, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій щодо розгляду клопотання № 2900 від 29.11.2019.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 0000714 від 13.08.2019.
29.11.2019 адвокат ОСОБА_3 направив до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме прокурору ОСОБА_5 , клопотанням № 2900 про проведення слідчих розшукових дій.
18.12.2019 у відповідь на зазначене клопотання надійшов лист НАБУ № 0421-252/44319 від 16.12.2019, яким у розгляді клопотання було відмовлено.
Заявник вважає, що прокурором та детективом у кримінальному провадженні № 0000714 допущено бездіяльність у формі не здійснення розгляду та вирішення по суті клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та належного повідомлення про результати розгляду такого клопотання. Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просить суд зобов`язати прокурора та детектива у кримінальному провадженні № 0000714 розглянути та вирішити по суті клопотання № 2900 від 29.11.2019.
До початку судового засідання адвокат ОСОБА_3 подав заяву з проханням розглянути скаргу без його участі. Доводи скарги ОСОБА_3 підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000714 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Крім того, у своїй заяві прокурор вказав, що оскільки проведення слідчих дій після відкриття матеріалів кримінального провадження КПК України не передбачено, то і клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій після відкриття стороною обвинувачення доступу до матеріалів провадження ст. 220 КПК України не передбачається.
Детектив НАБУ до початку розгляду скарги по суті надіслав заяву, в якій просив залишити скаргу адвоката ОСОБА_3 без задоволення зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та наданні під час судового засідання пояснення, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення поданої скарги частково з огляду на таке.
Під час розгляду скарги встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000714 від 13.08.2019, у межах якого ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
29.11.2019 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , направив до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій № 2900, яке було зареєстровано у приймальні Генеральної прокуратури України за вх. № 56. У цьому клопотанні заявник просив допитати у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000714 ОСОБА_6
18.12.2019 за вх. № 1780/1 адвокат ОСОБА_3 отримав лист НАБУ № 0421-252/44319 від 16.12.2019, в якому детектив ОСОБА_7 повідомив, що 02.12.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000714 завершено, що унеможливлює розгляд клопотання на даній стадії досудового розслідування.
У скарзі заявник не погоджується з такою позицією органу досудового розслідування і зазначає, що станом на 28.12.2019 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000714 не складався, а тому досудове розслідування на даний момент не закінчено. Таким чином, на думку адвоката ОСОБА_3 , прокурором та детективом було не розглянуто по суті клопотання № 2900, а тому наявні підстави для оскарження такої бездіяльності.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо.
Ч. 4 ст. 46 КПК України передбачає, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що захисником підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000714 особи було подано клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, що є правом сторони захисту і процесуальною можливістю зібрати докази, які в подальшому будуть використані стороною захисту для відстоювання своєї позиції під час судового розгляду справи по суті. Це клопотання було подано адвокатом ОСОБА_3 до повідомлення про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000714 та відкриття матеріалів для ознайомлення. Саме тому відмова у розгляді клопотання № 2900 від 29.11.2019 є необґрунтованою та безпідставною.
Прокурор САП не розглянув по суті клопотання і перенаправив його детективу НАБУ, який в свою чергу лише повідомив стороні захисту про неможливість його розгляду.
Чинним кримінальним процесуальним законом передбачено, що у результаті розгляду клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій слідчим або прокурором має бути винесено постанову, якою клопотання може бути задоволено повністю або частково чи відмовлено у задоволенні. Таке процесуальне рішення у розумінні закону є належним процесуальним реагуванням у результаті розгляду клопотання сторони захисту.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурорами САП, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000714 не було виконано їх процесуальні обов`язки, адже вони мали розглянути клопотання № 2900 від 29.11.2019 по суті і винести вмотивоване рішення, яке не виключає відмову у задоволенні клопотання. У такому разі об`єктом оскарження до слідчого судді стало б процесуальне рішення у вигляді постанови, і слідчий суддя міг оцінити обґрунтованість такого рішення. Однак в даному випадку можливо встановити лише факт бездіяльності і неналежного розгляду клопотання сторони захисту, адже по суті воно не було розглянуто. Така бездіяльність вбачається саме у діях прокурорів САП, адже клопотання було адресовано їм. Тому у задоволенні скарги в частині зобов`язання детективів розглянути клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. 220, 221, 303, 305, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000714 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 № 2900 від 29.11.2019 про проведення слідчих (розшукових) дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1