ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003201 стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:
заставодавця ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 20 лютого 2020 року з визначенням застави у сумі 50 000 гривень.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 години 15 хвилин 20 лютого 2020 року, з визначенням застави у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень 00 копійок та покладено обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
23 січня 2020 року на виконання ухвали апеляційного суду ОСОБА_5 на депозитний рахунок суду внесено заставу в сумі 168 160 грн. 00 коп. і ОСОБА_6 був звільнений з-під варти.
В заяві заставодавець ОСОБА_5 просить постановити ухвалу, якою повернути сплачену нею заставу на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2020 року, оскільки відповідно до резолютивної частини зазначеної ухвали апеляційного суду строк дії закінчився 20.02.2020 року, тому внесені грошові кошти підлягають поверненню.
В судовому засіданні заставодавець ОСОБА_5 підтримала подану нею заяву та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, повідомив суду, що досудове розслідування цього кримінального провадження закінчено та обвинувальний акт скеровано до суду, про що надав копію супровідного листа.
Вислухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
За змістом глави 18 КПК України, всі питання, які стосуються запобіжних заходів, мають розглядатися слідчим суддею лише на стадії досудового розслідування, а судом - на стадії судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава є запобіжним заходом (заходом забезпечення кримінального провадження), який спрямований на дієвість і ефективність кримінального провадження до винесення вироку.
Застава може бути як самостійним (основним), так і альтернативним запобіжним заходом, тобто тоді, коли вона визначається у обов`язковому порядку при застосуванні до особи тримання під вартою.
Як слідує з матеріалів справи 17 січня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 години 15 хвилин 20 лютого 2020 року з визначенням застави у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти. Також покладено на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк дії яких встановлено до 20 лютого 2020 року.
23 січня 2020 року на виконання ухвали апеляційного суду ОСОБА_5 на депозитний рахунок суду внесено заставу в сумі 168 160 грн. 00 коп. і ОСОБА_6 був звільнений з-під варти, та відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
За наданою інформацією, 19.02.2020 року в порядку ст. 291 КПК України обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні № 0003201 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України направлений до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповідно досудове розслідування було закінчено.
З аналізу норм чинного КПК України слідує, що застава є безстроковим запобіжним заходом і закон не передбачає необхідності її продовження, при цьому повернення застави може мати місце у разі припинення цього запобіжного заходу, зокрема у випадку його зміни на інший запобіжний захід чи скасування, або після винесення вироку. У іншому випадку застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, заставодавцем може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Якщо ж застава вносилася заставодавцем, вона може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Отже, застава, як запобіжний захід діє з моменту її внесення за рішенням слідчого судді, суду і до моменту, коли за рішенням слідчого судді, суду буде змінена на інший запобіжний захід або до вирішення кримінального провадження по суті. При цьому обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, не є нерозривними із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави, оскільки такі обов`язки покладаються на визначений законом строк, з закінченням якого, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припиняється.
Таким чином, в даному випадку, з огляду на те, що досудове розслідування цього кримінального провадження закінчено та кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 перебуває на розгляді в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області, питання щодо повернення застави може бути вирішено судом під час судового провадження у разі зміни запобіжного заходу або при ухваленні рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 182, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003201 стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3