Справа № 386/338/20
Провадження № 1-кп/386/91/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
законний представник неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000107 за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приют Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною світою, працюючого монтером колії 3 розряду околоту №7 виробничого підрозділу служби колії «Гайворонська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», одруженого, на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пільг не маючого, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

01 квітня 2020року близько 20 години в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 , знаходився в приміщенні літньої кухні,розташованої по вул. Автомобілістів, 3, яка належить ОСОБА_7 . В цей час у вказаному приміщенні літньої кухні знаходились неповнолітній ОСОБА_6 ,

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими ОСОБА_4

проводив дозвілля та вживав алкогольні напої. В ході проведення відпочинку

ОСОБА_6 дістав свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», моделі «М1908СЗIG», чорного кольору, на якому увімкнув ліхтар та залишив його на

серванті, з метою присвічувати у приміщенні літньої кухні, адже світла там не

було. В подальшому близько 21 години неповнолітній ОСОБА_6 заснув у

приміщенні літньої кухні, а ОСОБА_10 вийшов із приміщення літньої

кухні та пішов до своєї домівки. Після цього близько 21 години 10 хвилин з

приміщення літньої кухні вийшов ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 залишився в

середині. У цей час у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного

сп`яніння, виник корисливий злочинний умисел направлений на таємне

викрадення мобільного телефону, який знаходився на серванті та належить

ОСОБА_6 .

В подальшому, 01 квітня 2020 року близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_4 реалізовуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, із серванту, таємно викрав та обернув на свою користь мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», моделі «М1908СЗIG», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 1343/20 від 08.04.2020 року становить 3744 грн. 52 коп., в якому знаходились стартовий пакет оператора «Водафон», вартість якого відповідно до висновку експерта № 1343/20 від 08.04.2020 року становить 25 грн., на рахунку якого знаходилось 0 грн., що знаходився у силіконовому чохлі до вказаного мобільного телефону, вартість якого відповідно до висновку експерта № 1343/20 від 08.04.2020 року становить 101 грн. 01 коп., який належить неповнолітньому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, внаслідок чого заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3870 грн. 53 коп.

Такі дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
28 квітня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 за участю представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000107 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпілий та його законний представник від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовились. При цьому, обвинувачений та потерпілий та його законний представник між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснення потерпілому його законному представнику та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений, захисник та потерпілий, законний представник неповнолітнього потерпілого наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, збитки відшкодував потерпілому у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_4 09 квітня 2020 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий та законний представник також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; ОСОБА_4 раніше не судимий, обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставину, що обтяжує покарання, судом не встановлено, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та його законним представником та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № 1343/20 від 08.04.2020р., в розмірі 300 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 квітня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 за участю законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000107 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 04 квітня 2020 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи від 08.04.2020р. №1343/20 в розмірі 300 (триста) грн.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8», моделі «М1908СЗIG», чорного кольору ІМЕI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , силіконовий чохол, чорного кольору до вказаного мобільного телефону, передані на зберігання під розписку неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1