Справа № 466/9115/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження №0004091 від 08.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Рудно Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 29.06.2011 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 03.11.2017 року Городоцьким районним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2018 року вирок Городоцького районного суду Львівської області змінено, призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 4 років позбавлення волі, 14.11.2019 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначеним вироком Городоцького районного суду Львівської області від 03.11.2017 року, який змінено ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06.02.2018 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

установив:

08.12.2014 року, приблизно о 13.00 год обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», який знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 43а, таємно викрав із полиць магазину дві пляшки коньяку «Коньяк Ужгород» 3 зірки 40% об`ємом 0,5л, вартістю 63,32 грн без ПДВ, «Коньяк Ужгород» 5 зірок 40%, об`ємом 0,5л, вартістю 82,70 грн без ПДВ та курку гриль вагою 1,338 кг, вартістю 48,56 грн без ПДВ, чим спричинив магазину «Рукавичка» матеріальних збитків на суму 194,58 грн. З викраденим пройшов повз каси не заплативши, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В розпорядження суду поступила угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 18.12.2014 року, яку уточнено в частині погодженого покарання 19.02.2020 року, укладена між представником потерпілого ТзОВ Торгівельно-виробничою компанією «Львівхолод» з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості обвинуваченим та призначення йому покарання за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Залізничного районного суду м.Львова від 14.11.2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України рахувати іспитовий строк з моменту проголошення вироку Городоцьким районним судом Львівської області від 03.11.2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ТзОВ «Львівхолод» в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, так як він своїм умисними діями він повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна.

На підставі наведеного вище суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення, укладену між представником потерпілого та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.471 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, сторонам роз`яснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, покарання відповідає завданій шкоді.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого та обвинуваченим суд не вбачає.

Покарання ОСОБА_4 слід обрати у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Залізничного районного суду м.Львова від 14.11.2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України рахувати іспитовий строк з моменту проголошення вироку Городоцьким районним судом Львівської області від 03.11.2017 року.

Речовий доказ залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про примирення, укладену між представником потерпілого ТзОВ Торгівельно-виробничою компанією «Львівхолод» та обвинуваченим ОСОБА_4 від 18.12.2014 року із уточненнями в частині погодженого покарання від 19.02.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м.Львова від 14.11.2019 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України рахувати ОСОБА_4 іспитовий строк з моменту проголошення вироку Городоцького районного суду Львівської області від 03.11.2017 року.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ відеозапис на одному диску, поміщений в паперовий пакет залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1