ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/699/20 Справа № 205/2704/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000032 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Оренбурзької області Сакмарського району с. Дмитрівка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючий директором ТОВ Дніпро - Енергопром, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.5 ст.191 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02 липня 2020 року та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки значиться зареєстрованим поза межами Дніпропетровської області, не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, стійких соціальних зв`язків, оскільки неодружений, фактично сім`ю не має, будучи директором ТОВ «Дніпро-Енергопром» має доступ до документації зазначеного підприємства, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
В обґрунтування зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , а висновок судового експерта за результатами будівельно технічної експертизи є неналежним доказом. Також зазначив, що підозра у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є безпідставною, бо ціни на устаткування були узгодженні замовником і ОСОБА_5 не може нести відповідальність за дії замовника. ОСОБА_5 органам досудового розслідування, надав всі документи ремонтно - будівельних робіт систем освітлення на вище зазначеному об`єкті, з`являвся на виклик до слідчого, не переховувався і не переховується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки перебуває у громадському шлюбі, має доньку, доглядає за матір`ю, яка є похилого віку, а тому жоден ризик передбачений ст.177 КК України, слідчим не доведений.

Заслухавши підозрюваного та його захисників, які просили відмовити в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 04 березня 2020 року до ЄРДР за № 0000032 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.5 ст.191 КК України.
28 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.5 ст.191 КК України, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину, що підтверджується, зокрема : договором підряду «Капітальний ремонт системи освітлення парку з улаштуванням системи відеоспостереження на території Молодіжного парку відпочинку та дозвілля, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська; договором підряду «Капітальний ремонт системи освітлення парку на території Молодіжного парку відпочинку та дозвілля, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 »; актами форми прийому виконаних підрядних будівельних робіт; локальний кошторис на будівельні роботи на електромонтажні роботи кор. система зовнішнього освітлення складений в поточних цінах; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; висновком експерта № 15-20; рапортом оперативних працівників Управління СБУ в Дніпропетровській області; протоколами слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованих йому злочинів.
Доводи сторони захисту стосовно неналежності як доказу висновку експертів №15-20 від 24.04.2020 року в підтвердження позиції необґрунтованості підозри, є передчасними, так само, як і посилання сторони захисту на відсутність в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованих йому злочинів, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, вважає, що суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , які відносяться до корупційних злочинів пов`язаних з заволодінням чужим майном в особливо великому розмірі в сумі 2 429 769,48грн., шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, та одне з яких відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про підозрюваного, який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки значиться зареєстрованим поза межами Дніпропетровської області, не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки неодружений, фактично сім`ю не має, на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку також не має, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки будучи директором ТОВ «Дніпро-Енергопром» має доступ до документації зазначеного підприємства, може незаконно впливати на свідків.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд також зважає, що судом першої інстанції визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень, що відповідає і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що на момент перегляду судового рішення, ОСОБА_5 скористався своїм правом на заставу та звільнений з під варти, у зв`язку із внесенням застави, що підтверджується наданими в апеляційній інстанції стороною захисту також дублікатами квитанцій від 05.05.2020 року про сплату загалом визначеної судом застави у розмірі 630 600 гривень.
Таким чином, у розумінні положень ч.7 ст. 182 КПК України, стосовно ОСОБА_5 , який тримався під вартою, вважається обраний запобіжний захід у виді застави, а тому за наведених обставин, застосування на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, ніж у даному випадку застава не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000032 щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.5 ст.191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3