№ 336/4458/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою (11 класів), неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив злочинне посягання проти чужої власності за таких обставин.

Близько 04-00 години 24 липня 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з міжквартирного приміщення, що об`єднує квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , куди він проник через незачинені двері, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 велосипед «AVANTI DAKAR 26» зеленого кольору вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи 2825 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що вчинив крадіжку, оскільки випробовував фінансові проблеми, тому розраховував на використання грошей від продажу велосипеда на власні потреби, проте реалізувати вказані задуми не зміг, оскільки був затриманий з велосипедом співробітниками поліції, коли направлявся на ринок з метою відчуження викраденого майна.

У вчиненні злочину щиро розкаявся. Пояснив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 тяжкий злочин проти чужої власності, чия непорушність охороняється Основним Законом України.

Означені обставини свідчать про певний ступінь соціальної небезпеки обвинуваченого.

Разом з цим суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке утворює один епізод крадіжки, а також ту обставину, що предмет викрадення визнаний речовим доказом, зберігається у потерпілого і в силу ст. 374 КПК України буде повернений йому за належністю.

Бере до уваги суд і спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до нього, а вчинена хоча і на території приватного володіння, проте шляхом доступу до матеріальних цінностей через незамкнені двері.

Наведені обставини свідчать про невисокий ступінь суспільної небезпеки цього злочинного посягання, хоча й віднесеного за формальними критеріями до тяжких злочинів.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення потерпілому викраденої речі буде усунуто спричинено шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин в силу Закону України про кримінальну відповідальність відноситься і вчинення злочину до досягнення повноліття.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин немає.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, сім`ю, члени якої щиро опікуються інтересами обвинуваченого, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, дають суду підстави при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією частини статті обвинувачення, звільнити винну особу від відбування покарання з випробуванням протягом мінімального строку, встановленого для такого звільнення.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням внормоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання в даному випадку.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

Долю речових доказів належить вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

У відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, що передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання

у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ велосипед «AVANTI DAKAR 26», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути йому за належністю.

Речовий доказ диск з записом слідчого експерименту, що знаходиться в матеріалах досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1