Справа № 487/1159/20
Провадження № 1-кс/487/2555/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 24.02.2020 року, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
14.04.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 24.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив наклаcти арешт на майно, яке вилучене 13.04.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: авіаційний годинник s/n 16898, який упаковано в сейф-пакет №К0045621.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що арешт на вилучений в ході обшуку у ОСОБА_4 13.04.2020 року авіаційний годинник s/n 16898, необхідно накласти в порядку ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. Також вказав, що обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді саме 13.04.2020 року, його хід зафіксовано за допомогою відеозйомки, а дата, зазначена у протоколі обшуку 14.04.2020 року є технічною помилкою.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вказаний годинник є подарунком його начальника, який був йому подарований більше 10 років тому, і він не має ніякого відношення до обставин справи.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю та відсутністю підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки не доведено, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (ч. 4 ст. 173 КПК України).
Судом встановлено, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 24.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу приблизно з 14 год. 30 хв. 21.02.2020 по 19 год. 00 хв. 23.02.2020, невстановлені на даний час особи, таємно проникли на охоронювану територію факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського університету Повітряних Сил, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Леваневців, 25 та здійснили викрадення іншого військового майна, яке розміщувалось у льотних тренажерах та знаходилось у будівлях № 189, 190.

Крім того, в період часу приблизно з 01 год. 00 хв. 29.02.2020 по 06 год. 00 хв. 29.02.2020, не встановлені наданий час особи, повторно таємно проникли на охоронювану територію факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського університету Повітряних Сил, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Леваневців, 25 та здійснили викрадення іншого військового майна, яке розміщувалось у льотних тренажерах та знаходилось у будівлі № 190.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, 13.04.2020, в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва, № 1-кс/487/1807/20 від 13.03.2020, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено авіаційний годинник s/n 16898, який упаковано в сейф-пакет № К0045621.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме: можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 94, 98 99, 131-132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 13.04.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: авіаційний годинник s/n 16898, який упаковано в сейф-пакет №К0045621.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1