Дата документу 16.04.2020 Справа № 314/4848/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/520/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4848/19 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, кримінальне провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2019 року, якою

відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія № 55», про його умовно-дострокове звільнення.

Згідно зі змістом ухвали, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні заяви суддя вказала, що засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вказує, він працював у промисловій зоні, дійсно мав стягнення за незначні випадкові порушення, які вже погашені, однак наряду з цим, мав також і подяки. Крім цього, він відвідує релігійні збори і закінчив учбовий заклад у виправній установі освоївши професію зварювальника і здобувши 2 розряд, продовжує підвищувати кваліфікацію навчаючись в ППТУ при установі. Крім того, адміністрація не бачить перешкод для його умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Слід зазначити, що головним та вирішальним фактором в даному випадку є не сам факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Тому висновок суду про виправлення засудженого має базуватись на врахуванні даних про поведінку засудженого в цілому та його відношення до праці за ввесь період перебування у виправних установах.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Так, приймаючи рішення по суті клопотання засудженого, суд першої інстанції врахував характеристику засудженого ОСОБА_7 від 19.11.2019, відповідно до якої останній характеризується негативно. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має три стягнення, одне з яких до набрання вироком законної сили, два інших погашені. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення. На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Легнін», до праці ставиться задовільно. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, закінчив ПТУ при установі та здобув спеціальність зварювальник ІІ розряду. Не бере участь в роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених Не бере участі в програмах диференційованого впливу на засуджених. Перебуває на профілактичному обліку в оперативному відділі як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.

Отже з наведеного вбачається, що поведінка ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною.
Згідно довідки засуджений має три заохочення, а також три стягнення. Крім того, ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку в оперативному відділі як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.
Враховуючи наведені обставини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передчасне твердження засудженого, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Твердження засудженого про те, що суд не звернув увагу на обставини, які позитивно характеризують його (відвідує релігійні збори, закінчив учбовий заклад у виправній установі освоївши професію зварювальника і здобувши 2 розряд, продовжує підвищувати кваліфікацію навчаючись в ППТУ при установі), колегія суддів вважає, що ці обставини в сукупності з іншими даними, з урахуванням положень ст.81 КК України, не можуть свідчити про те, що засуджений заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи дані, які характеризують особу засудженого в період відбування покарання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання.

Доводи, на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, не є підставами для скасування ухвали районного суду і застосування щодо останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія № 55», про його умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4