ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 450/1357/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/90/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строку запобіжного заходу
У Х В А Л А

19 березня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю сторін - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в залі Тернопільського апеляційного суду 19 березня 2020 р. матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

Встановила:
До початку апеляційного розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про відвід складу колегії суддів у даній справі, зазначивши, що вказаним суддям не довіряє, оскільки, на його думку, вони є упередженими.

Стверджує, що колегія суддів, зокрема головуюча суддя ОСОБА_2 , систематично порушує строки розгляду справи щодо оскарження ухвал Шевченківського районного суду м. Львова про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Вказує, що у відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і, як зазначає обвинувачений ОСОБА_7 , оскарження такої ухвали не може виходити за межі строку визначеного оскаржуваною ухвалою.

Зазначає, що вперше суддею ОСОБА_2 було порушено двомісячний строк розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2019 року, оскільки справа була призначена до розгляду на 27 вересня 2019 року, а в даному випадку перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року про продовження йому строку тримання під вартою за його апеляційною скаргою був призначений до розгляду на 11 березня 2020 року, чим порушено його право не справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали заявлене клопотання, міркування прокурора про безпідставність заявленого відводу, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні зазначеного клопотання про відвід складу колегії суддів слід відмовити.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності обставин, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2020 року з Верховного Суду до Тернопільського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року про продовження обвинуваченим, в тому числі ОСОБА_7 , строку тримання під вартою до 09 березня 2020 року.

У відповідності до ст. 398 КПК України в межах триденного строку головуюча суддя ОСОБА_2 ухвалою від 30 січня 2020 року відкрила провадження у справі та надала іншим учасникам справи в межах десятиденного строку, тобто до 11 лютого 2020 року, можливість подати заперечення на апеляційну скаргу, як це передбачено ч. 1 ст. 401 КПК України.

Після виконання вказаних дій суддею ОСОБА_2 12 лютого 2020 року винесено ухвалу про призначення апеляційного розгляду на 12 березня 2020 року, оскільки в період з 17 лютого 2020 року вона перебувала у відпустці, а провести апеляційний розгляд до 14 лютого 2020 року (пятниця), тобто в межах двох днів, є неможливим, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України щодо порядку здійснення виклику у кримінальному провадженні особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона має зявитися. При цьому був врахований час, за який повістка про виклик в суд може дійти до адресата, що може складати від декількох днів.

Це ж стосується і доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо недотримання суддею ОСОБА_2 строків розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2019 року, оскільки з Верховного Суду за підсудністю до Тернопільського апеляційного суду матеріали справи надійшли лише 20 серпня 2019 року, тобто майже через 2 місяці після прийняття судом першої інстанції ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу.

При цьому колегія суддів зауважує, що рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Так як до цього часу законодавцем не внесені зміни в кримінальне процесуальне законодавство на виконання рішення Конституційного суду України, при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду таких апеляційних скарг слід керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Частиною першою статті 405 КПК України передбачено, що апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Так, згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Відповідно до частини першої статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що скаржник вбачає в діях суддів апеляційного суду упередженість з огляду на призначення розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою пізніше закінчення встановленого оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції строку тримання його під вартою.

При цьому колегія суддів зауважує, що при призначенні та розгляді зазначеної категорії справ суди, в тому числі в даному випадку і Тернопільський апеляційний суд, керуються критерієм розумні строки, оскільки, як вже зазначалось вище, законодавцем не внесені зміни в кримінальне процесуальне законодавство на виконання рішення Конституційного суду України та не запровадженні суворі часові обмеження.

Враховуючи положення статті 331 КПК України, апеляційний перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року не є перешкодою для повторного звернення обвинуваченого ОСОБА_7 до суду першої інстанції з клопотанням про скасування чи зміну запобіжного заходу до спливу строку дії зазначеної ухвали.

Таким чином, колегією суддів під час розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_7 по відвід складу колегії суддів не встановлено обставин, які б відповідно до ст. ст. 75 - 79 КПК України виключали участь суддів у кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання про відвід складу колегії суддів слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід складу суду відмовити.

Головуючий

Судді