Справа №459/3504/16-к
Провадження № 1-кп/459/10/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження за № 0001999 від 28.09.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного менеджера із кредитування відділення №8 ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», що по вул.Сокальська, 2 у м.Червонограді, маючи доступ до інформації щодо укладених кредитних договорів клієнтів, вирішив заволодіти шляхом обману грошовими коштами клієнтів вказаної установи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у листопаді 2015 року, перебуваючи у відділені за вказаною вище вказаною адресою, повідомивши потерпілому ОСОБА_9 про залишок невиплаченої суми за укладеним кредитним договором №544836989 від 21.08.2015 року, умисно, шляхом обману, під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця для погашення кредитних зобов`язань, отримав від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 800 гривень, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. В період часу із грудня 2015 року по лютий 2016 року обвинувачений ОСОБА_14 у тому ж місці, таким же шляхом та з тією ж метою отримував щомісячно від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 800 гривень, а також в березні 2016 року отримав від дружини потерпілого ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 3 000 гривень в рахунок погашення вказаного кредитного договору, які привласнив та в подальшому розпорядився на власний розсуд. Після цього з метою приховування злочинних дій, 23.12.2015, 25.01.2016, 22.02.2016, 24.02.2016 та 23.03.2016 вніс на банківський рахунок кредитодавця грошові кошти в загальній сумі 3673,8 гривень.
28.05.2016 у тому ж місці, з метою приховання вказаних дій обвинувачений, не будучи службовою особою, являючись працівником юридичної особи, діючи повторно, склав та видав завідомо підроблений офіційний документ - довідку №52049 про закриття кредиту ОСОБА_9 , яка посвідчує факт закриття кредиту та звільняє останнього від подальших обов`язків внесення грошових коштів та банківський рахунок за кредитним договором, однак така інформація в довідці повністю не відповідала дійсності.
В результаті дій ОСОБА_16 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2 126,2 гривень.

Окрім цього обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, у в травні 2016 року, діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №538889912 від 13.10.2015 року, отримав від потерпілого ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 20206 гривень, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. З метою приховання даного факту 11.05.2016 обвинувачений надав потерпілому ОСОБА_11 довідку про повне погашення кредиту та 23.06.2016 і 26.07.2016 вніс на банківський рахунок кредитодавця грошові кошти на загальну суму 1800 гривень.
11.05.2016 у тому ж місці, з метою приховання вказаних дій, не будучи службовою особою, являючись працівником юридичної особи, обвинувачений склав та видав завідомо підроблений офіційний документ - довідку №51163 про закриття кредиту ОСОБА_11 , яка посвідчує факт закриття кредиту та звільняє останнього від подальших обов`язків внесення грошових коштів та банківський рахунок за кредитним договором, однак така інформація в довідці повністю не відповідала дійсності.
В результаті своїх дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 18 406 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 у третій декаді травня 2016 року, діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №980748749 від 20.05.2016, отримав від потерпілої ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 3 600 гривень, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. З метою приховання даного злочину, 11.05.2016 року та 23.06.2016 року вніс на банківський рахунок кредитодавця грошові кошти на загальну суму 1700 гривень. В результаті зазначених дій спричинив потерпілій ОСОБА_18 матеріальні збитки на суму 1 900 гривень.

Також 30.05.2016 року, діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під тим же приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором № від 24.05.2016 отримав від матері потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 22 600 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд. З метою приховання даного факту 17.06.2016 надав матері потерпілого довідку про закриття кредиту, після чого 21.06.2016 року та 26.07.2016 року вніс на банківський рахунок кредитодавця грошові кошти на загальну суму 3 800 гривень.
17.06.2016 у тому ж місці, з метою приховання вказаних дій обвинувачений, діючи повторно, склав та видав завідомо підроблений офіційний документ - довідку №52972 про закриття кредиту ОСОБА_10 , яка посвідчує факт закриття кредиту та звільняє останнього від подальших обов`язків внесення грошових коштів та банківський рахунок за кредитним договором, однак така інформація в довідці повністю не відповідала дійсності.
В результаті дій ОСОБА_16 потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальні збитки на суму 18 800 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 10.08.2016 року, діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під тим же приводом, для подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №541165976 від 26.05.2016 отримав від дружини потерпілого ОСОБА_20 ОСОБА_21 кошти в сумі 700 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд. З метою приховання даного факту 10.08.2016 надав дружині потерпілого квитанцію про погашення кредиту, спричинивши потерпілому ОСОБА_22 матеріальні збитки на суму 700 гривень.

Також, 18.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором № від 17.06.2016, отримав від потерпілого ОСОБА_23 кошти в сумі 3000 грн., на які з метою приховування факту невнесення їх на рахунок, видав квитанцію, та на початку вересня 2016 року кошти в сумі 7400 гривень, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальні збитки на загальну суму 10400 гривень.

Продовжуючи свої дії, 21.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №719810399 від 27.07.2015 року, отримав від потерпілого ОСОБА_8 кошти в сумі 7 011 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд. З метою приховання даного факту 21.06.2016 останній надав ОСОБА_8 квитанцію для погашення кредиту та 02.07.2016 року видав довідку про закриття кредиту, і того ж дня вніс на банківський рахунок кредитодавця грошові кошти в сумі 800 гривень.
02.07.2016 у тому ж місці, з метою приховання вказаних дій обвинувачений, діючи повторно, склав та видав завідомо підроблений офіційний документ - довідку №53613 про закриття кредиту ОСОБА_8 , яка посвідчує факт закриття кредиту та звільняє останнього від подальших обов`язків внесення грошових коштів та банківський рахунок за кредитним договором, однак така інформація в довідці повністю не відповідала дійсності.
В результаті дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальні збитки на суму 6211 гривень.

Крім того, в липні 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором від 17.10.2014 №541623816 отримав від потерпілого ОСОБА_6 кошти в сумі 5 000 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальні збитки на вказану суму.

Також, 15.07.2016 обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №939523233 від 11.04.2014 отримав у потерпілого ОСОБА_5 кошти в сумі 9 073 гривні, які привласнив та розпорядився на власний розсуд.

29.07.2016 у тому ж місці, з метою приховання вказаних дій обвинувачений, діючи повторно, склав та видав завідомо підроблений офіційний документ - довідку №55123 про закриття кредиту ОСОБА_5 , яка посвідчує факт закриття кредиту та звільняє останнього від подальших обов`язків внесення грошових коштів та банківський рахунок за кредитним договором, однак така інформація в довідці повністю не відповідала дійсності. Вказаними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 9 073 гривень.

Пізніше, у другій декаді серпня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою, таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором № від 06.06.2016 року, отримав від потерпілого ОСОБА_24 грошові кошти в сумі 7 000 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд, спричинивши йому матеріальні збитки на вказану суму

Продовжуючи свої дії, 11.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою і таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №923943110 від 27.11.2015, отримав від потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 4 270 гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд. З метою приховання даного факту 11.08.2016 надав останньому квитанцію про погашення кредиту та 22.09.2016 року вніс на банківський рахунок кредитодавця кошти в сумі 1 785 гривень. В результаті своїх дій ОСОБА_14 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 2 485 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою і таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором № від 05.02.2016 отримав 11.08.2016 від дружини потерпілого ОСОБА_25 - ОСОБА_26 кошти в сумі 3500 гривень, та 16.08.2016 отримав від батька потерпілого ОСОБА_25 ОСОБА_27 кошти в сумі 9500 грн., які привласнив та розпорядився на власний розсуд. З метою приховання даного факту надав вказаним особам квитанції про погашення кредиту та 16.08.2016 вніс на банківський рахунок кредитодавця кошти в сумі 850 грн.. В результаті дій ОСОБА_16 потерпілому ОСОБА_25 було завдано матеріальні збитки на суму 11 650 гривень.

Також, 18.08.2016 обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, у тому ж місці, з тією ж метою і таким же шляхом та під приводом подальшого внесення вказаних грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця за кредитним договором №869773836 від 18.06.2015 року отримав від батька ОСОБА_12 ОСОБА_28 кошти в сумі 721 грн., які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. Того ж дня з метою приховання даного факту надав ОСОБА_28 квитанцію про погашення кредиту. Діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріальні збитки на суму 721 гривень.

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що він працював на посаді головного менеджера із кредитування відділення №8 ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», що по вул.Сокальська, 2 у м.Червонограді, надав послуги з кредитування, страхування та депозитів, і мав доступ до інформації щодо всіх кредитних договорів клієнтів. Від потерпілих він отримував кошти для погашення кредитів. Запевняв, що внесе ці кошти на погашення кредитів. В подальшому частину грошей вносив на рахунок, а решту брав собі.
Підтвердив, що з листопада 2015 року по лютий 2016 року отримував щомісячно від потерпілого ОСОБА_9 800 гривень та в березні 2016 року отримав від потерпілої ОСОБА_15 3 000 гривень в рахунок погашення кредиту, з яких вніс на банківський рахунок кредитодавця 3673,8 гривень, а решту привласнив собі. 28.05.2016 видав підроблену довідку про закриття кредиту ОСОБА_9 , яка не відповідала дійсності.
В травні 2016 року отримав від потерпілого ОСОБА_17 20206 гривень, з яких вніс на банківський рахунок кредитодавця 1800 гривень, а решту привласнив собі. 11.05.2016 видав довідку про закриття кредиту, яка не відповідала дійсності.
В кінці травня 2016 року отримав від потерпілої ОСОБА_18 3 600 гривень, з яких пізніше вніс на банківський рахунок кредитодавця 1700 гривень, решту привласнив собі.
30 травня 2016 року отримав від матері потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_19 22 600 гривень, з яких пізніше вніс на банківський рахунок кредитодавця 3 800 гривень, а решту привласнив собі. 17.06.2016 видав довідку про закриття кредиту ОСОБА_10 , яка не відповідала дійсності.
10.08.2016 отримав від дружини потерпілого ОСОБА_20 ОСОБА_21 700 гривень на погашення кредиту, які привласнив собі.
В червні та вересні 2016 року отримав від потерпілого ОСОБА_23 3000 грн. та 7400 гривень на погашення кредиту, які привласнив собі.
21.06.2016 року отримав від потерпілого ОСОБА_8 7 011 гривень, після чого вніс на банківський рахунок кредитодавця 800 гривень, а решту привласнив та 02.07.2016 року видав ОСОБА_8 довідку про закриття кредиту, що не відповідала дійсності.
В липні 2016 року отримав у ОСОБА_6 5 000 гривень для погашення кредиту, які привласнив.
15.07.2016 отримав від потерпілого ОСОБА_5 9 073 гривні для погашення кредиту, які привласнив, та 29.07.2016 надав останньому довідку про повне погашення кредиту, яка не відповідала дійсності.
В серпні 2016 року отримав від потерпілого ОСОБА_24 7 000 гривень для погашення кредиту, які привласнив собі.
11.08.2016 отримав від потерпілого ОСОБА_13 4 270 гривень для погашення кредиту, з яких вніс на банківський рахунок кредитодавця кошти в сумі 1 785 гривень, а решту привласнив собі.
Того ж дня отримав від дружини потерпілого ОСОБА_25 - ОСОБА_26 3500 гривень, та 16.08.2016 від його батька ОСОБА_27 9500 грн., з яких вніс на банківський рахунок кредитодавця 850 грн., а решту привласнив собі.
18.08.2016 таким же способом отримав від батька ОСОБА_12 ОСОБА_28 721 грн. для погашення кредиту, які привласнив. На даний час частково відшкодував завдану шкоду, надалі буде відшкодовувати збитки. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 визнає в повному обсязі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненому повністю підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що в липні 2016 року у відділенні ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» по вул.Сокальська, 2 у м.Червонограді надав обвинуваченому 5 000 гривень для погашення кредиту. Раніше кредит погашав через касу, але в той день не було електроенергії. В подальшому йому стало відомо, що обвинувачений не вніс гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. Кошти йому не повернуті, збитки не відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він отримав кредит у Кредит Маркет та погашав його через відділення банку. Потім він вирішив погасити кредит повністю і звернувся у відділення по вул.Сокальська, 2 у м.Червонограді. ОСОБА_4 повідомив, що через відсутність світла термінал не працює і запропонував залишити кошти готівкою йому та надав йому довідку про закриття кредиту. В подальшому йому стало відомо, що обвинувачений не вніс гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. Кошти йому не повернуті, збитки не відшкодовано. Позовні вимоги підтримав, просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 9073 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_25 вказав, що 05.02.2016 брав кредит у Кредит Маркет по вул.Сокальська, 2 у м.Червонограді. 11 серпня 2016 року він передав обвинуваченому для погашення кредиту готівкою 3500 гривень, та 16 серпня 2016 року - 9500 гривень, про що отримав квитанції. В подальшому йому стало відомо, що заборгованість за його кредитом не погашена і становить 19000 грн.. Виявилось, що обвинувачений не вніс ці гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. На даний час кредит не погашений, кошти йому не повернуті, збитки не відшкодовано.
Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що отримав кредиту Кредит Маркет на суму 11000 грн., який погашав у м.Сокалі через відділення банку. 21.06.2016 року він приїхав у відділення по АДРЕСА_2 і надав обвинуваченому 7 011 гривень для повного погашення кредиту. Через тиждень ОСОБА_4 видав йому довідку про закриття кредиту. Через 3 місяців йому зателефонували з банку та сказали, що у нього є заборгованість по кредиту. Виявилось, що обвинувачений не вніс гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. На даний час кредит не погашений, кошти йому не повернуті, збитки не відшкодовано.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що у 2015 році оформив кредит. З листопада 2015 року по лютий 2016 року він сплачував по 800 гривень, в березні 2016 року передав обвинуваченому 3 000 гривень в рахунок погашення кредиту. Через кілька днів ОСОБА_4 надав йому довідку про закриття кредиту. Пізніше він дізнався, що кредит не погашений, за ним рахується заборгованість. Виявилось, що обвинувачений не вніс гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. На даний час кредит не погашений, кошти не повернуті, збитки не відшкодовано.
Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що у 2016 році оформив у Кредит Маркеті кредит на суму 20000 грн. для ремонту квартири. В травні 2016 року його матір передала обвинуваченому 22 600 гривень для погашення кредиту. Пізніше він видав довідку про закриття кредиту. Через деякий час вони дізнались, що кредит не погашений. Виявилось, що обвинувачений не вніс гроші на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. На даний час по кредиту є заборгованість, кошти не повернуті, збитки не відшкодовано.
Потерпілий ОСОБА_11 пояснив у суді, що він мав кредит у Дельтабанку, який у зв`язку із закриттям банку перевів у Кредит Маркет. Він кілька місяців погашав кредит частинами, а потім вирішив погасити всю суму. В травні 2016 року він звернувся у відділення по вул.Сокальська,2 в м.Червонограді, де обвинувачений повідомив йому суму заборгованості та запропонував залишити йому готівку і він внесе на рахунок, дав йому чек із печаткою. Він передав ОСОБА_4 20206 гривень. Через 10 днів він зателефонував і сказав прийти за довідкою про закриття кредиту. В серпні того ж року йому зателефонували з банку та повідомили про наявність заборгованості по кредиту. На даний час кредит не погашений, кошти не повернуті, збитки не відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що 18.08.2016 його батько передав обвинуваченому 721 грн. для погашення його кредиту, який він мав у Кредит Маркеті. Пізніше вони дізнались, що останній не вніс ці кошти на рахунок кредитодавця, а привласнив собі. Він оплатив заборгованість ще раз і закрив кредит. Шкода не відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_13 вказав, що в грудні 2015 року брав кредит на суму 10000 грн.. В серпні 2016 року до нього зателефонував обвинувачений і повідомив про необхідність погашення кредиту, оскільки колектори опишуть його майно. 11.08.2016 він зняв гроші і передав ОСОБА_4 4 270 гривень для погашення кредиту і той дав йому чек. Через 2 тижні до нього зателефонували з банку та повідомили про заборгованість. Завдана шкода йому не відшкодована.

Потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_20 подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Вина обвинуваченого у тому, що він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, вина обвинуваченого у тому, що він вчинив заволодіння чужим майном майном шляхом обману (шахрайство) повторно.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Також, вина обвинуваченого у тому, що він вчинив складання та видачу працівником юридичної особи, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення та звільняє від обов`язків.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.358 КК України.

Крім того, вина обвинуваченого у тому, що він вчинив складання та видачу працівником юридичної особи, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт , що має юридичне значення та звільняє від обов`язків, повторно.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.358 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, думка потерпілих суворо не карати обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що раніше не судимий, є людиною молодого віку, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при без відбування покарання і його слід звільнити від відбуття покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Дії, визначені ч.2 ст.358 КК України караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Тому, відповідно до положень ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.1 ст.190 та ч.2 ст.358 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.5 ст.74 особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч.1ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 та ч.2 ст.358 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, і з дня їх вчинення минуло понад 3 роки, обвинувачений з того часу нових злочинів не вчиняв, тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від покарання за ці злочини у зв`язку закінченням строків давності.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Виходячи з приписів ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення встановлено, що обвинувачений своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.
Крім того, згідно із п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпілий внаслідок дій обвинуваченого переніс психологічний стрес, хвилювання за несплачений кредит, що призвело до порушення його повсякденного ритму життя.

З урахуванням глибини понесених моральних страждань, та ступеня вини відповідача, виходячи із засад розумності та справедливості, те, що обвинувачений визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає, що з обвинуваченого у користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн.. Зазначений розмір моральної шкоди буде співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілого.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задовольнити та стягнути в його користь із обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 9073 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн..
Керуючи ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, 49, 70, 74 КК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст. 190 КК України згідно із п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України та призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.2 ст.358 КК України згідно із п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у звязку зі спливом строку давності.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.358 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 9073 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: ОСОБА_1