У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009704 від 09 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
в Дніпровському районному суді м. Києва знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009704 від 09 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 19 лютого 2020 року.

В судовому засіданні судом, з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України.
Прокурор просить продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки підстави для застосування цього запобіжного заходу не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду клопотання прокурора без участі його захисника ОСОБА_5 , проте заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, оскільки в нього є місце проживання у м. Києві, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина та він офіційно працював, крім цього, зобов`язується виконувати обов`язки іншого запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, дійшов такого висновку.

ОСОБА_3 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно листа від 12 лютого 2020 року № 08/3094 Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 засуджений по іншій справі Деснянським районним судом м. Києва до 4 років позбавлення волі. При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого з-під варти він повинен бути повернутий до ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Із зазначеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен відбувати покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року 4 роки.
Дані обставини свідчать про те, що є відсутньою доцільність продовження заходу забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, з огляду на відбування ним у цей час у межах слідчого ізолятора реального покарання у виді позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року.
Однак є необхідність тимчасового залишення обвинуваченого в ДУ «Київський слідчий ізолятор» для його участі, як обвинуваченого, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009704 від 09 липня 2017 року до моменту розгляду цієї справи по суті.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, у зв`язку з розглядом справи в суді.
Згідно ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений, у зв`язку з розглядом справи в суді, може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі.
При цьому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання передбачене п. 12, у разі, якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, вирішується судом, який його здійснює.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинувачений підлягає тимчасовому залишенню у межах слідчого ізолятора на період розгляду кримінального провадження щодо нього у даному суді.
Керуючись ст. 90 КВК України, ст. 331, 372, 392, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
визнати відсутньою доцільність продовження заходу забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, з огляду на відбування ним, у цей час, у межах слідчого ізолятора реального покарання у виді позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року.
Тимчасово залишити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» для його участі як обвинуваченого в кримінальному провадженні №0009704 від 09 липня 2017 року до моменту розгляду цієї справи по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1