Провадження № 1-кп/484/148/20
Справа № 484/3900/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001421 по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молдовки Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, працює на посаді механізатора ПП «Тунов», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Молдовки Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, працює на посаді газо-електрозварювальника ТДВ «Первомайськ дизельмаш», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту 13 травня 2016 року, близько 18:00 год., біля входу до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та їх сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншої, виник конфлікт на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин.
В цей час ОСОБА_3 , маючи довготривалі особисті неприязні відносини з сім`єю ОСОБА_10 , використовуючи подію, яка трапилась (конфлікт), вступив в злочинну змову із своїм сином ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
В ході даного конфлікту ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень сім`ї ОСОБА_10 , взяв в руки дерев`яну палку і умисно наніс ОСОБА_7 за допомогою даної палки чисельні удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.
Одночасно із нанесенням ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, взяв в руки совкову лопату та її металевою частиною (черпаком) умисно наніс ОСОБА_7 удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ОСОБА_7 утворилися тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани волосистої частини голови, синці, садна обличчя, тулуба, кінцівок, струс головного мозку.
В цей же час, намагаючись заступитися за свого сина, ОСОБА_6 підбігла до місця події, де ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, за допомогою тієї ж дерев`яної палки умисно наніс ОСОБА_6 чисельні удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.
Одночасно із нанесенням ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи в злочинній змові із ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, за допомогою тієї ж металевої частини (черпака) совкової лопати умисно наніс ОСОБА_6 удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ОСОБА_6 утворилися тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани обличчя, волосистої частини голови, синці тулуба, кінцівок, гематома ниркової клітчатки, верхньої стінки сечового міхура, струс головного мозку.

Нанесені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожний окремо, заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що з дня настання подій в яких вони обвинувачуються і до дня набрання вироком законної сили минуло більше трьох років. При цьому, обвинувачені від органів досудового слідства та суду не ухилялися, інших злочинів не вчиняли, в розшуку не перебували та перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Обвинувачені в підготовчому судовому засіданні підтримали думку своїх захисників та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпілі проти задоволенні клопотань захисників обвинувачених заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 3 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити момент початку строку і його закінчення. Таким початком строку є вчинення особою злочину, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, закінченням перебігу строку давностіє день набрання вироком законної сили.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 травня 2018 року № 51- 240 км 18, яка є обов`язковою для судів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що 13 травня 2016 року, близько 18:00 год., біля входу до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та обвинуваченими виник конфлікт на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілим умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Тобто, з дня вчинення злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і до дня набрання вироком законної сили минуло більше трьох років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, яке карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 КК України залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину невеликої тяжкості.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона неухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Невизнання вини обвинуваченими не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку, а саме 3 років з дня вчинення злочину невеликої тяжкості протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 травня 2018 року № 51- 240 км 18, яка є обов`язковою для судів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не ухилялися від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення їх до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2019 року № 51-1491км19.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину в якому вони обвинувачуються і до дня набрання вироком законної сили минуло більше трьох років, думку обвинувачених, які не заперечували проти звільнення їх від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що клопотання захисників є обґрунтованими та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 286, 288, 314, 369, 371, 372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника, ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Клопотання захисника, ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,- закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1