Справа № 487/2334/19
Провадження № 1-кп/487/515/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000531 від 11.02.19 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

24.04.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано покарання за вироком від 24.07.2014 року у вигляді штрафу із самостійним його виконанням. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.06.2015 року вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.04.2015 року змінено та засуджено ОСОБА_3 за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.
13.10.2017 року засуджений Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК україни від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.
13.07.2018 року засуджений Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.286, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
27.06.2019 року засуджений Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185,70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 19-00 год. 10.02.2019 року до 07-35 год. 11.02.2019 року, більш точного часу у ході судового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , діючи з корисливим мотивом, повторно скоїв злочин за наступних обставин.

Так, у вищевказану дату та час ОСОБА_3 біля будинку №42 по вул..Генерала Карпенко в м.Миколаєві, де побачив автомобіль марки Mitsubishi Grandis д.н НОМЕР_1 , що належав потерпілому ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля та шляхом розбиття скла, здійснив крадіжку з заднього сидіння автомобіля ноутбука Dell LATITUDA E 6540 вартістю 21000,00 грн., причинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 21000,00 грн..

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те,що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд за згодою учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особи. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, перебуває на обліку в МОНД з 29.01.16 з діагнозом синдром залежності від опіатів на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, що він раніше судимий та має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, за місцем мешкання характеризується посередньо, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що після вчинення злочину, але до ухвалення цього вироку, обвинуваченого ОСОБА_7 , 27.06.2019 року було засуджено Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185,70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці, який набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

При вирішенні питання щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд враховує, що за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 185,70 КК України ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.06.2019 року.

Відповідно до п. 25 Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами і доповненнями (далі Пленум), коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ст. 70 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку.

Отже, з урахуванням наведених вище положень Пленуму, суд вважає за необхідне спочатку призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання за злочин по даному вироку, після цього призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.06.2019 року.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за правилами ст. 69 КК України незважаючи на щиросердечне каяття відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком з покаранням, призначеним за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.06.2019 року призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк відбування ним покарання призначеного за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.06.2019 року з 27.06.19 по 26.12.19 з розрахунку що 1 (один) день відбутого покарання, відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

Речові докази, а саме ноутбук Dell LATITUDA E 6540 вважати повернутим власнику.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_8