Справа № 539/356/20
Провадження № 1-кп/539/104/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000136 відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новаки Лубенського району Полтавської області, громадянина України, учня ТВСВ МЦППЗЗВ м. Хорол, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2019 року близько 17 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , перебував вдома за адресою АДРЕСА_1 , коли помітив, що на телефон його матері ОСОБА_6 надійшло повідомлення від банку про надходження грошових коштів на рахунок останньої. У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку грошових коштів, належних його матері ОСОБА_6 . В цю ж дату та час, ОСОБА_5 користуючись відсутністю ОСОБА_6 вдома, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із підвіконня викрав банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у скоєні вищевказаного суспільно небезпечного діяння фактично визнав та пояснив, що 09.10.2019 року він побачив як на телефон його матері прийшло смс повідомлення про надходження грошових коштів на рахунок. Після цього він викрав банківську картку Приватбанку, якою користується його матір ОСОБА_6 з метою зняття грошових коштів, які на неї надійшли. В подальшому він за допомогою даної банківської карти, знаючи до неї пін-код, у банкоматі зняв грошові кошти, належні його матері, на суму 4000 грн.

Крім цього, факт вчинення ОСОБА_5 даного суспільно-небезпечного діяння також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 від 25.11.2019 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 20.11.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними суспільно небезпечними діями, що виразились у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітньому ОСОБА_5 виповнилося 14 років, тобто він не досяг віку 16 років, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 357 КК України

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.105 КК України суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Згідно ч.3 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Відповідно до п. 6 вищевказаної Постанови, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст.105 КК) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч.3 ст.105 КК суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього. На практиці обмеження дозвілля чи інші особливі вимоги щодо поведінки неповнолітнього можуть установлюватися на декілька місяців.

На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_5 не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність відповідно до умов ст. 22 КК України.

Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням затвердженим прокурором Лубенської місцевої прокуратури про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього з 21 год. до 6 год. терміном на 6 місяців.

У відповідності до ч.1 ст. 501 КПК України суд вважає, що у даному випадку мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.357 КК України, дане діяння було вчинене ОСОБА_5 у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння та у даному випадку до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи виховного характеру згідно клопотання слідчого.

Суд аналізуючи вищенаведене, враховуючи тяжкість скоєного суспільно-небезпечного діяння, вислухавши думки учасників судового провадження, враховуючи, що ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується негативно, за місцем навчання характеризується посередньо, не піддається виховному впливу зі сторони матері, педагогічного колективу начального закладу, в якому він навчається, вважає, що для його виправлення необхідними є застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього, а тому прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо його поведінки строком на 6 місяців, а саме : обмеження перебування ОСОБА_5 поза домівкою за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 з 21 години вечора до 06 години ранку наступного дня; заборони змінювати без згоди служби в справах дітей Лубенської РДА місця проживання та навчання.

Керуючись ст. ст. 370-372, 376, 484-485, 498, 500, 501 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, затверджене прокурором Лубенської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000136 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України примусові заходи виховного характеру, які передбачено п.п.1,2 ч.2 ст.105 КК України, у виді : застереження; обмеження перебування ОСОБА_5 поза домівкою за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 з 21 години вечора до 06 години ранку наступного дня, заборони ОСОБА_5 змінювати без згоди служби в справах дітей Лубенської РДА місце проживання та навчання строком на 6 (шість) місяців.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1