Справа № 521/2437/20
Номер провадження:1-кс/521/1069/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 у кримінальному проваджені номер 0000388 від 06 лютого 2020 року, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження відомості про якій внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002209 від 12 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було встановлено, що невстановлені особи займаються придбанням та збутом майна, яке було викрадено на території Малиновського району міста Одеси.

За даним фактом слідчим відділом Малиновського ВП в міста Одесі ГУНП в Одеській області 06 лютого 2020 року розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що він раніше судимий за вчинення майнових злочинів. Так, періодично ОСОБА_8 разом з іншими особами, які вчиняли майнові злочини на території Малиновського району м. Одеси, продавали викрадене майно (мобільні телефони, ноутбуки) на ринку «Цифрове містечко», який розташований за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1-А, а саме ОСОБА_9 , який працює в магазині «IChoose» за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , який працює в магазині «VA Mobile» за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 володіють та користуються спеціальною технікою за допомогою якої здійснюють несанкціонований доступ до мобільних терміналів з метою зміни їх ідентифікаційного номеру та подальшої їх реалізації. Також, ОСОБА_8 пояснив, що на ринці «Цифрове містечко» реалізовують викрадене майно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають в зговорі з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 при цьому викрадене майно реалізовують в магазинах де працюють останні, а саме «IChoose» та «VA Mobile». Також свідок зазначив, що ОСОБА_9 частину викраденої техніки зберігає в автомобілі марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в його користуванні.

Надалі, 14 лютого 2020 слідчим під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_3 у останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPhone», чорного кольору, без ідентифікуючих ознак у чохлі сірого кольору.

Крім того, 14 лютого 2020 слідчим під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді приміщення магазину «IChoose», який розташований за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1-А, к. 2 було виявлено та вилучено ноутбук марки «HP», чорного кольору з зарядним пристроєм, планшетний ПК марки «IPad», сірого кольору с/н DMPSFCHXHIM9, пилосос марки «DEEBOT», білого кольору, 24 флеш-карти, типу «Micro SD», 5 сім-карт.

Також, 14 лютого 2020 року слідчим під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді приміщення магазину «VA Mobile», який розташований за адресою: місто Одеса, площа Старосінна, 1-А, к. 8 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 5s», ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Meizu m5», ІМЕІ: НОМЕР_3 , які згідно оперативних баз являються викраденими речами, та речовими доказами в інших кримінальних провадженнях.

Враховуючи те, що виявлене майно, згідно оперативних баз являється викраденими речами та речовими доказами в інших кримінальних провадженнях, слідчий звернувся до суду з клопотанням про його арешт.
Слідчий у судовому засіданні вважав, що є всі законі підстави для арешту майна.

Адвокат ОСОБА_6 , зауважила, що мобільний телефон марки «IPhone 5s», ІМЕІ: НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Meizu m5», ІМЕІ: НОМЕР_3 під час обшуку не вилучались, а було вилучено коробки з-під вказаних мобільних телефонів, у зв`язку із чим адвокат просила в задоволенні клопотання відмовити, та коробки від мобільних телефонів повернути ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що коробку від мобільного телефону «Meizu m5», ІМЕІ: НОМЕР_3 йому передав його однокурсник ОСОБА_5 , а коробку від мобільного телефону «IPhone 5s», ІМЕІ: НОМЕР_2 він придбав в сусідньому магазині. Вказані коробки слугували для оформлення вітрини магазину. У зв`язку із викладеним ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що коробка від мобільного телефону «Meizu m5», ІМЕІ: НОМЕР_3 належала йому, однак у зв`язку із тим, що мобільний телефон у 2017 році був викрадений, коробку він передав своєму знайомому ОСОБА_4 .
Дослідивши клопотання та матеріали долучені до нього, заслухавши думку слідчого, адвоката та власників майна слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Проте, як вбачається з аналізу змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000388 від 06 лютого 2020 року, слідчий в клопотанні підставою визначив що згідно оперативних баз майно являється викраденими речами, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а в клопотанні лише поверхово послався на положення ст. 167, 170 КПК України, які загалом визначають підстави накладення арешту на майно.
Окрім того, з клопотання про накладення арешту на майно та витягу з ЄРДР вбачається, що Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України. Зокрема, було встановлено, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002209 від 12 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було встановлено, що невстановлені особи займаються придбанням та збутом майна, яке було викрадено на території Малиновського району міста Одеси.
Диспозицією ст. 198 КК України передбачена відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Натомість, з наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що стороною обвинувачення не доведені обставини які б свідчили, що виявлене та вилучене майно може бути використане як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, зокрема, що воно одержано злочинним шляхом, та є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім того, в матеріалах провадження відсутнє рішення про визнання виявленого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Як наслідок, зазначене майно не відповідає вимогам, наведеним у ст. 98 КПК України, оскільки не являється ні предметом злочину, ні знаряддям його вчинення та не містить жодних відомостей, які б могли бути використані для доведення обставин в рамках зазначеного кримінального провадження №0000388 за ознаками ст. 198 КК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведена необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Керуючись ст. ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 у кримінальному проваджені номер 0000388 від 06 лютого 2020 року, про арешт майна.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1