Справа № 206/636/19
Провадження № 1-кп/206/72/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001318 від 27.12.2018 та угоду про визнання винуватості від 27.01.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Синельниково, Дніпропетровської області, маючого неповну загальну середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.03.2011 Новомосковським місцевим судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.12.2011 Новомосковським місцевим судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до призначення покарання 2 роки 1 місяць за вироком Новомосковського місцевого суду від 31.03.2011 року;

- 28.07.2017 Новомосковським місцевим судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та будучи на іспитовому строку, знову, повторно, вчинив умисний корисний злочин за наступних обставин.

Так, 24.12.2018, о 11 годині 48 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_5 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на неналежну пильність продавців магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, ОСОБА_3 , 24.12.2018, о 11 годині 49 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до холодильної вітрини, на якій розміщена м`ясна продукція, з якої взяв одну палку ковбаси «СВ Салямі» з «Парміджано-Реджано» 300 гр./шт. в/г та сховав їх під одягнену на ньому куртку червоного кольору.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, вчиняючи корисливий злочин повторно, тримаючи під курткою палку вище вказаної ковбаси, пройшов до виходу з магазину, минаючи касову зону та не розраховуючись за викрадений ним товар, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 41/19 від 09.01.2018, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальному суму 237,25 гривень (двісті тридцять сім гривень двадцять п`ять копійок). 27.01.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0001318 від 27.12.2018 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні надала заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомосковського місцевого суду Дніпропетровської області від 29.07.2017 та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяці позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі або потерпілий, яким надано свою письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілої, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчивши письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості надану потерпілою ОСОБА_5 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під № 0001318 не обирався.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,342,350,373,374,474-475, 124, 100 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.01.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0001318.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.01.2020 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомосковського місцевого суду Дніпропетровської області від 29.07.2017, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 41/19 від 21.01.2019 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т.1 а.п. 35).
Речові докази:
- диск CD-R білого кольору з відеозаписом, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 23.01.2019 (т.1 а.п.24) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0001318.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1