Справа № 446/1798/19
ВИРОК
12.12.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, тимчасово не працююча, з повною вищою освітою, має на утриманні неповнолітню доньку, яка є інвалідом з дитинства, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у скоєнні злочинів, передбаченихч.2 ст.190 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 відповідно до наказу № 14-к від 17.02.1993 директора ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 з 18.02.1993 прийнято на посаду старшого бібліотекара бібліотеки-філіалу с.Полонична Кам`янка-Бузького району Львівської області.
Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку в центральній районній бібліотеці, затвердженого наказом № 5 від 23.10.2015 директора Кам`янка-Бузької центральної районної бібліотеки ОСОБА_7 , бібліотекарі зобов`язані перебувати по місцю праці та виконувати свої функціональні обов`язки. Робочий день розпочинається о 10 годині та завершується о 17 годині з 1 годиною обідньою перервою.
Однак, ОСОБА_3 порушуючи правила внутрішнього трудового розпорядку, діючи умисно, за попередньою змовою в групі осіб, а саме за пособництва особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, заволоділа бюджетними коштами у вигляді заробітної плати, розпорядником яких є сектор культури Кам`янка-Бузької РДА.
Крім цього, в період часу з 11.01.2017 по 31.01.2017, з 09.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 04.03.2017, з 14.05.2017 по 26.05.2017, з 28.05.2017 по 15.06.2017, з 21.06.2017 по 07.07.2017, ОСОБА_3 порушуючи правила внутрішнього трудового розпорядку, діючи повторно та умисно, за попередньою змовою в групі осіб, а саме за пособництва особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, заволоділа бюджетними коштами у вигляді заробітної плати, розпорядником яких є сектор культури Кам`янка-Бузької РДА.
Так, за вказаний вище період 52 робочі дні, в які вона фактично була відсутня на робочому місці та перебувала за межами України ОСОБА_3 було нараховано та виплачено заробітну плату в розмірі 7259 гривень 65 копійок. Вказані кошти останньою було отримано.
Крім цього, в період часу з 13.07.2017 по 24.07.2017, з 03.08.2017 по 22.08.2017, з 28.08.2017 по 16.09.2017, з 28.09.2017 по 24.10.2017, з 02.11.2017 по 28.11.2017 та з 05.12.2017 по 20.12.2017 ОСОБА_3 порушуючи правила внутрішнього трудового розпорядку, діючи повторно та умисно, за попередньою змовою в групі осіб, а саме за пособництва особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, заволоділа бюджетними коштами у вигляді заробітної плати, розпорядником яких є сектор культури Кам`янка-Бузької РДА.
Крім цього, в період часу з 11.01.2018 по 27.01.2018, з 03.02.2018 по 25.02.2018, з 06.03.2018 по 05.04.2018, з 13.04.2018 по 28.04.2018, з 06.05.2018 по 07.06.2018, з 13.06.2018 по 26.06.2018, з 17.07.2018 по 23.08.2018 та 01.09.2018 по 05.09.2018 ОСОБА_3 порушуючи правила внутрішнього трудового розпорядку, діючи повторно та умисно, за попередньою змовою в групі осіб, а саме за пособництва особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, заволоділа бюджетними коштами у вигляді заробітної плати, розпорядником яких є сектор культури Кам`янка-Бузької РДА.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, так як остання заволоділа чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.
24 вересня 2019 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась.
Судом встановлено, що згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 , та обвинувачена ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.2 ст.190 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також про міру покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КК України, та наслідки її невиконання. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку укладення угоди та Кримінального кодексу України щодо узгодженого виду покарання.
Прокурор ОСОБА_4 , не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості з підозрюваною.
Обвинувачений ОСОБА_3 , та захисник ОСОБА_8 просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд переконався у добровільності укладення угоди про визнання винуватості, і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.190 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, обвинувачена зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та ОСОБА_3 , 24.09.2019 року, відповідає вимогам КПК України щодо змісту та порядку укладення угоди, закону про кримінальну відповідальність щодо узгодженої міри покарання, укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб. У зв`язку з цим, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.
Заопбіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат у справі немає.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоди про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2019 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1