Справа №-613/249/20 Провадження №-1-кп/613/102/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000077 від 5 лютого 2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, студента 3 курса ЦПТУ №3 м.Харкова, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 2 лютого 2020 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи поблизу поштового відділення розташованого за адресою: вул.Гутянська,152 с.Губарівка Богодухівського району Харківської області, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, використовуючи дружні стосунки із ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, під приводом повернення йому боргу ОСОБА_6 , попрохав ОСОБА_5 допомогти перевезти мотоцикл марки «Днепр МТ-11» з місця його стоянки за вищевказаною адресою, на що ОСОБА_5 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 та в помилковій впевненості в добросовісності його дій щодо передачі ОСОБА_6 транспортного засобу ОСОБА_4 погодився.

Після цього, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, за допомогою ОСОБА_5 , завантажив вищевказаний транспортний засіб у причеп автомобіля останнього, тим самим незаконно заволодівши мотоциклом макри «Днепр МТ-11», 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та яким за усним договором купівлі-продажу володіє, користується та розпоряджається ОСОБА_6 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 8720 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, пояснив, що 2 лютого цього року близько 02-00 год. він повідомивши ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_9 винен йому кошти та дозволив забрати в рахунок боргу належний йому мотоцикл Днепр НОМЕР_2 , за допомогою ОСОБА_10 заволодів цим мотоциклом, який знаходився неподалік від поштового відділення по вул.Гутянській,152 в с.Губарівка. Підтвердив, що події відбувалися саме так як вказано в обвинувальному акті. Вважав, що транспортним засобом він заволодів незаконно, хотів «провчити» ОСОБА_11 за неповернення йому боргу.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно змісту якої просив судове засідання проводити за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом і кваліфікує його дії за ст.289 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, навчається, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах при Богодухівській ЦРЛ не перебуває, матеріальну шкоду відшкодовано повністю. Відповідно до висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.289 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1, ч.3 КК України.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 1884 гривні 12 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в доход держави, судові витрати за проведення експертиз в сумі 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Речові докази по справі:

-мотоцикл «Днепр МТ-11», синьо-чорного кольору, без державного номерного знака, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 ; причіп автомобільний легковий ПВА, д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, 2012 року випуску, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_12 ; автомобіль легковий OPEL ASCONA д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору, 1987 року випуску, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_5 повернути власникам;

- паперовий конверт з двома липкими стрічками зі слідами пальців рук, ДВД-диск «ARITA, DVD+RW, 4,7 GB, 16x, 120 min; два ДВД-диска «HP, DVD+R 4,7 GB, 16x, 120 min залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя