УХВАЛА

"21" травня 2020 р. сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання доказів очевидно недопустимими

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про визнання доказів очевидно недопустимими в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Клопотання мотивовано порушенням обвинуваченого ОСОБА_8 права на захист при проведенні слідчої дії огляду місця події, а також невірним визначенням процесуального статусу ОСОБА_8 при проведенні слідчої дії, розбіжностями в учасниках слідчої дії, часу її проведення та порушенням процесуального статусу самої слідчої дії, яку він вважає фактично вилученням. Прохав визнати очевидно недопустимими докази, а саме: протокол огляду місця події від 08.12.2019 року щодо вилученння у обвинуваченого речей та відеозапис до нього.

Обвинувачені та інші адвокати клопотання підтримали.

Прокурор на клопотання заперечив мотивувавши тим, що слідча дія проведена в рамках закону.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що 08 грудня 2019 року, приблизно о 03 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухалися по вулиці Космонавтів в селищі Семенівка, Семенівського району, Полтавської області. Проходячи неподалік кафе « Атлант « по вулиці Космонавтів селища Семенівка зустріли незнайомого їм ОСОБА_9 та вчинили з ним сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час сварки у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження внаслідок чого він помер на місці події.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 08.12.2019 року проведена слідча дія у виді огляду місця події, а саме огляд біля господарства ОСОБА_8 речей останнього ( одягу та взуття ) за наслідками якої складено протокол та проведено відеозапис. Як вбачається з протоколу огляду та відеозапису ОСОБА_8 добровільно виніс з господарства та передав працівникам поліції свої особисті речі. Про необхідність залучення адвоката ОСОБА_8 не заявляв. Примусові заходи до ОСОБА_8 при проведенні слідчої дії не застосовувалися. Зауважень на протокол слідчої дії ОСОБА_8 не мав про що свідчить його особистий підпис на протоколі. Доказів фактичного затримання ОСОБА_8 ні його адвокати ні обвинувачений не надали.

Посилання адвоката на те, що мається розбіжність в учасниках слідчої дії та часу її проведення на даній початковій стадії дослідження доказів не свідчать про очевидну недопустимість доказів.

Згідно ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
З огляду на викладене очевидна недопустимість зазначених адвокатом ОСОБА_4 доказів не встановлена.

За таких обставин в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 350, 358 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1