ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підсудних - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, із середньою спеціальної освітою, раніше судимого : 24.05.2004р. вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.222, ч.2 ст. 366 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки; 16.01.2006р. вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 389, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, частинами 1, 2 ст. 366 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Асбеста Свердловської області Російської Федерації, громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України , -
встановив:
Згідно обвинувального висновку ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він будучи раніше двічі судимий Київським районним судом м. Харкова: 24.05.2004 року - за ст. ст. 222 ч.2, 366 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 звільненим від покарання з випробуванням на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки та 16.01.2006 року - за ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України до 5років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки, - після першого вироку суду із понесеного покарання належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і під час відбування покарання знов скоїв ряд злочинів разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 , маючи на меті незаконне заволодіння бюджетними грошовими коштами в особливо великих розмірах шляхом створення видимості фінансово-господарської діяльності підприємства і як наслідок - створення незаконного податкового кредиту, знаходячись в м. Харкові, в лютому 2004 запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 стати засновником та директором Приватного підприємства «Самшит» (), розташованого в м. Полтаві, а знайомій ОСОБА_7 запропонував здійснювати функції бухгалтера на ПП «Самшит» без офіційного оформлення на роботу, на що останні погодились.
Придбавши вказане підприємство та призначивши ОСОБА_9 директором, відповідно до наказу №1 від 1 березня 2004 року, а ОСОБА_6 заступником директора по економічним питанням, відповідно до наказу №2 від 17 травня 2004 року, перереєстрували дане підприємство на ОСОБА_9 , надавши до відповідних установ в м. Полтаві складені ОСОБА_7 та підписані ОСОБА_9 необхідні документи.
Призначений наказом за №2 від 17 травня 2004 року на посаду заступника директора ПП „Самшит по економічним питанням, ОСОБА_6 , в повноваження якого входило здійснення функцій пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, що стверджувало його статус, як службової особи, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, всупереч врегульованих законом суспільних відносин у сфері власності, для скоєння навмисного злочину, спрямованого на заволодіння чужим майном (грошовими коштами належними державному бюджету України), домовився за спільне скоєння злочину з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Суть злочину полягала в тому, щоб за відсутністю будь-яких активів на підпиємстві, не витрачаючи грошових коштів на придбання товару, в тому числі сплачуючи ПДВ, на підставі підроблених документів отримати із державного бюджету на розрахунковий рахунок ПП «Самшит» певну суму як відшкодування нібито сплаченого ПДВ. Так, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 попередньо встановивши, що Законом України „Про податок на додану вартість за №168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами і доповненнями дозволяється бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету, а саме повернення податкового кредиту - сум податку, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Вирішили незаконно заволодіти податком на додану вартість грошовими коштами державного бюджету України в особливо великих розмірах.
Для надання вигляду правомірності виникнення податкового кредиту у ПП «Самшит» на деяку суму, даній злочинній групі необхідно було документально, відобразити придбання певного товару на відповідну суму, а саме підробити договори купівлі-продажу, податкові накладні від продавця, що надають право на податковій кредит.
Розуміючи, що для виникнення права на бюджетне відшкодування, підприємству необхідно мати в залишку придбаний товар, таким товаром вирішили зробити контрафактні бізнес-плани для інвестиційних проектів.
Видимість оплати за бізнес-плани, враховуючи відсутність грошових коштів на ПП «Самшит», вирішили здійснити неіснуючими цифровими електронними автоматичними телефонними станціями (далі ЦЕ АТС), які, в свою чергу, теж необхідно десь нібито придбати без грошових коштів, і для цього вирішили імітувати прості векселі.
Так, втілюючи свою злочину мету - заволодіння державними грошовими коштами в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 за попередньою змовою та разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 використовуючи свої особисті зв`язки, матеріальну та іншу зацікавленість, підроблені печатки та документи, задіяв ряд наступних підприємств: ПП „Подряд-2003, ТОВ „Альфа-8, НВФ ТОВ„Технологія-5, ТОВ „Карера та ПП „Самшит, - якими вони документально упорядкували необхідний ланцюг господарських операцій.
Для досягнення корисливої мети, ОСОБА_6 знайшов невстановлених слідством осіб, з використанням яких у невстановлений для слідства спосіб були придбані та задіяні атрибути деяких підприємств, а саме ТОВ „Карера та „Подряд-2003 необхідних для формального проведення фінансово - господарських операцій, прикриваючи тим самим незаконне відшкодування і з державного бюджету.
30 серпня 2004 року, після подачі до ДПІ у м. Полтаві податкових декларацій з показниками про відсутність фінансово-господарської діяльності у попередніх звітних періодах на ПП «Самшит», знаходячись в офісі по пр.-кту Академіка Проскури, 1 в м. Харкові, використовуючи атрибути вказаних вище підприємств, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 одночасно склав та надав на підпис ОСОБА_10 підроблені документи про нібито проведені ПП «Самшит» господарські операції, а ОСОБА_10 , в свою чергу, достовірно знаючи, що він як директор ПП „Самшит ніякої діяльності не проводив, підписав разом всі документи про нібито проведені господарські операції датовані вже минувшими травнем-червнем 2004 року, а саме: договір купівлі-продажу №28-05-01 від 28.05.2004 року, згідно якого ПП «Самшит» нібито придбало у НВФ ТОВ „Технологія-5 комплект технічної документації на будівництво заводу для виробництва скла способом термічного формування на суму 32 400 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5400000 грн.; відповідні податкова накладна №215 та накладна №2 від 28 травня 2004 року нібито виписані підприємством НВФ ТОВ «Технологія-5», що стало підставою для внесення суми 5 400 000 грн. до податкового кредиту ПП «Самшит»; довіреність серії АБП №357863 від 28.05.2004 року, в яку ОСОБА_7 власноручно внесла завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_9 комплекту технічної документації на будівництво заводу для виробництва скла; договір купівлі - продажу №3/06-02 від 03.06.2004 року, згідно ПП «Самшит» нібито продало НВФ ТОВ „Технологія-5 ЦЕ АТС 5/15000 в кількості 4-х штук за ціною 6 250 0OO грн. та ЦЕ АТС 5/10000 в кількості 1 шт. за ціною 1 947 000 грн. на загальну суму 32 337 000 грн., в тому числі ПДВ 5 389 500 грн. - в рахунок оплати за технічну документацію; відповідна податкова накладна №2 від 03.06.2004 року - для видимості нібито проведеного розрахунку (бартеру) за комплект технічної документації; протокол про залік взаємних вимог між НВФ ТОВ „Технологія-5 та ПП «Самшит про відсутність взаємних претензій, згідно вищевказаних договорів.
Виправдовуючи природу виникнення сфальсифікованого предмету - технічної документації (бізнес-плану) на будівництво заводу для виробництва скла способом термічного формування та неіснуючого предмету ЦЕ АТС, намагаючись таким чином завести контролюючі органи в оману у випадку перевірки походження товару, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 підробив:
договір купівлі - продажу №28/05-02 від 31.05.2004 року, згідно ТОВ „Технологія-5 нібито придбало у ТОВ „Карера комплект технічної документації на будівництво заводу для виробництва скла способом формування на загальну суму 32 400 000 грн., в тому числі ПДВ 5400000грн.;
договір купівлі - продажу №3/06 - 01 від 03.06.2004 року, згідно якого НВФ ТОВ „Технологія-5 нібито продало ТОВ „Карера ЦЕ АТС 5/15000 в кількості 4- х штук за ціною 6 250 000 грн. та ЦЕ АТС 5/10000 в кількості 1-ї штуки за ціною 1 948 000 грн. на загальну суму 32 337 600 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 389 600 грн. - в рахунок оплати за технічну документацію;
відповідні податкову накладну №250 та накладну №250 від 28 року (датовані раніше ніж договір).
Із зовнішнього вигляду складені правильно, вищевказані документи ОСОБА_6 були надані на підпис директору НВФ ТОВ «Технологія-5» ОСОБА_11 , який, будучи запевнений ним в правомірності своїх дій, підписав договори, податкову накладну, накладну, акти прийому-передачі та провів операції по бухгалтерському і податковому обліках, тим самим створив видимість дійсності операцій.
Для придання видимості законного придбання ЦЕ АТС необхідних для мнимої бартерної операції - нібито проведених розрахунків за комплект технічної документації на будівництво заводу для виробництва скла способом формування, в той же час, 30 серпня 2004 року, ОСОБА_6 разом ОСОБА_7 надали ОСОБА_10 , а останній підписав слідуючи підроблені документи: договір купівлі - продажу №3/06-01 від 03.06.2004 року, згідно якого ПП «Самшит» нібито придбало у ТОВ „Альфа-8 ЦЕ АТС 5/15000 в кількості 4- штук по ціні 6 249 750 грн. та ЦЕ АТС в кількості 1-ї штуки за ціною 1947300 грн. на загальну 32 335 560 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5389260 грн.; відповідні податкову накладну №59 та накладну №3/06-1 від 03.06.2004року; довіреність серії АБП № 357864 від 03.06.2004 року, в яку ОСОБА_7 власноручно внесла завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_9 ЦЕ АТС.
Із зовнішнього вигляду складені правильно, дані документи ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були надані на підпис директору ТОВ «Альфа-8» ОСОБА_12 , яка, будучи запевнена ними в правомірності своїх дій підписала договори, податкову накладну, накладну, акти прийому-передачі товару, прийняла простий вексель ПП «Самшит за №2069 номінальною вартістю 32 335 560 грн, емітований в банку ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» , як оплату за ЦЕ АТС, та провела операції по бухгалтерському і податковому обліках, тим самим не обізнано створила видимість дійсності операцій.
Для придання видимості законного придбання ЦЕ АТС підприємством ТОВ «Альфа-8», ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 надали на підпис ОСОБА_12 підроблені: договір купівлі продажу №2/06-01 від 02.06.04, згідно якого ТОВ «Альфа-8» нібито придбало у ПП «Подряд»-2003» ЦЕ АТС 5/15000 в кількості 4 шт. по ціні 6 249 400 грн. та ЦЕ АТС 5/10000 в кількості 1шт. по ціні 1947100 на агальну суму 32 333 640 грн., в тому числі ПДВ в сумі 5 389 940 грн.; відповідні податкову накладну №112 та накладну №112 від у та акт прийому передачі товару.
Тогож дня, 30 серпня 2004 року, на підставі підроблених документів, знаходячись в офісі по проспекту Академіка Проскури,1 в м. Харкові, ОСОБА_7 з відому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , розуміючи наслідки своїх злочинних дій, із корисних спонукань, в порушення п.1.3, 1.8 ст.1, п.4.8 ст.4 п.п. 7.7.11 п.7.7. ст..7 ЗУ «Про ПДВ» №168/97-ВР від 03.04.97 внесла уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2004 року завідомо неправдиві відомості про суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок ПП «Самшит» в розмірі 5 399 760 грн, яка виникла в результаті фінансово-господарської діяльності ПП «Самшит» в червні 2004 року.
Підробивши в даному офіційному документі підпис ОСОБА_10 , на який ОСОБА_13 було поставлено печатку ПП «Самшит», ОСОБА_7 , того ж дня направила уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2004 року поштою до ДНІ у м. Полтава, що стало відшкодування ПДВ.
24.11.2004 року незаконно відшкодовані з державного бюджету грошові кошти в сумі 5 399 760 грн., були перераховані відділенням державного казначейства у м. Полтава УДК у Полтавській області на розрахунковий рахунок ПП „Самшит № НОМЕР_1 , відкритий в Полтавському РУ КБ « Приватбанк», МФО 331401.
Заздалегідь домовившись про легалізацію 5 399 760 грн., отриманих в наслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь при вищевикладених обставинах, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , маючи на меті маскування місцезнаходження коштів, чого ж дня перерахували незаконно отримані гроші на іншій рахунок ПП «Самшит» №32 в Акціонерно-комерційному банку «Золоті ворога» в м. Харкові.
Після чого, 25.11.2004 року, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_9 зібрались в офісі по проспекту Академіка Проскури, 1 в м. Харків для вирішення питання, куди та як перерахувати грошові кошти, щоб надати їм законного статусу.
Для більшого маскування та надання вигляду правомірного розпорядника грошовими коштами в розмірі 5 399 760 грн., вирішили перерахувати їх частками за платіжними дорученнями складеними різними датами. Так, ОСОБА_7 для перерахування грошей з рахунку ПП «Самшит» № НОМЕР_2 в Акціонерно-комерційному банку «Золоті ворота» в м. Харкові на рахунок ТОВ «Альфа-8» № НОМЕР_3 в тому же банку, роздрукувала платіжні доручення:
№ 32 від 25.11.2004року на суму 978 000 грн.;
№ 33 від 25.11.2004року на суму 990 000 грн.;
№ 34 від 25.11.2004року на суму 990 000грн.;
№35 від 25.11.2004року на суму 270 000 грн.;
№25 від 30.11.2004 року на суму 12 000 грн.;
№36 від 30.11.2004 року на суму 990 000 грн.;
№ 37 від 30.11.2004року на суму 990 000 грн.;
№38 від 30.11.2004 року на суму 179 000 грн.,
ОСОБА_9 , їх підписав, а ОСОБА_6 поставив печатку ПП «Самшит» на кожне та направив до банківської установи з послідуючим результатом.
Таким чином, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вчинили фінансову операцію, перерахувавши незаконно отримані 5 399 690 грн. ( за винятком грошей на банківське обслуговування) на рахунок ТОВ «Альфа-8», як часткову сплату за товар, на підставі підробленого раніше 30.08.2004 року договору купівлі - продажу №3/06-01 від 03.06.2004 року, згідно якого ПП «Самшит» нібито придбало у ТОВ „Альфа-8 ЦЕ АТС 5/15000 4-х штук по ціні 6 249 750, 00 грн. та ЦЕ АТС в кількості 1-ї штуки за ціною 1947300 грн. на загальну суму 32 335 560 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 5 389 260 грн.
Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вирішили знов зад оволодіти державними бюджетними грошовими коштами в особливо великих розмірах, і діяти за спрацьованою схемою незаконного відшкодування ПДВ за червень 2004 року.
Так, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконно відшкодувати з державного бюджету України податок на додану вартість в сумі 9 833 400 грн., для реалізації свого злочинного плану, використовуючи свої особисті зв`язки, матеріальну та іншу зацікавленість, підроблені печатки та документи задіяли наступні підприємства: ДП „Полімерпродукт, ТОВ ВКФ „Союз-89, ТОВ „Дикс та ПП «Самшит» - якими вони документально упорядкували необхідний ланцюг господарських операцій.
Для досягнення корисливої мети в результаті скоєного злочину, ОСОБА_6 знайшов невстановлених слідством осіб, з використанням яких у невстановлений для слідства спосіб були придбані та задіяні атрибути деяких підприємств, а саме ДП ,Полімерпродукт та ТОВ „Дикс необхідних для формального проведення фінансово - господарських операцій, прикриваючи тим самим незаконне відшкодування ПДВ з державного бюджету.
22.12.2004 року, після подачі до ДПІ у м. Полтаві податкових декларацій з показниками про відсутність фінансово-господарської діяльності у попередніх звітних періодах на ПП «Самшит», знаходячись в офісі по проспекту Академіка Проскури, 1 в м. Харкові, використовуючи атрибути вказаних вище підприємств, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 одночасно склав та надав на підпис ОСОБА_9 підроблені документи про нібито проведені ПП «Самшит» господарські операції, а ОСОБА_9 , в свою чергу, достовірно знаючи, що він як директор ПП „Самшит ніякої діяльності не проводив, підписав разом всі документи про нібито проведені господарські операції за ні вже минулим листопадом 2004 року, а саме:
- договір купівлі - продажу №117/11 від 24.11.2004 року, згідно якого ПП «Самшит нібито придбало у ТОВ „Дикс контрафактні комплекти технічної документації (бізнес-плани) на будівництво заводу по переробці твердих побутових виробів за ціною 19 998 33, 33 грн. та на будівництво заводу оздоблювальних матеріалів за ціною 29 166 666, 67 грн. на загальну суму 58998000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 9 833 000 грн.; відповідна податкова накладна №413 та накладна №413 від 24.11.2004 року; договір №30/11-1 від 30.11.2004 року, згідно якого ПП „Самшит продало ТОВ «Дикс» ЦЕ АТС 5/20000 в кількості 8-ми штук за ціною 6 145 875 грн. -урахування ПДВ на загальну суму 59 400 000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 9 833 400 грн.;
- відповідна податкова накладна №3 від 30.11.2004 року та накладна /11-01 від 30.11.2004 року;
В той же час, намагаючись завести контролюючі органи в оману у випадку перевірки походження товару, враховуючи, що на розрахунковому рахунку ПП „Самшит коштів не було, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , виправдовуючи природу виникнення сфальсифікованих бізнес-планів і неіснуючих ЦЕ АТС, а також для придання видимості нібито проведених розрахунків у вигляді бартеру, аналогічно підробили: договір № 27-10 від 30.11.2004 року, згідно якого ПП „Самшит нібито придбало у ТОВ ВКФ „Союз-89 ЦЕ АТС 5/20000 в кількості 8-ми штук за ціною 6 145 833, 333 грн. на загальну суму 59 000 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 9 833 333,33 грн.; відповідні податкова накладна №293 та накладна №293 від 30.11.2004 року; договір №30 від 30.11.2004 року, згідно якого ТОВ ВКФ «Союз-89» придбало у ДП «Полімерпродукт» ЦЕ АТС в кількості 8 шт. за ціною 6833,333 грн. на загальну суму 59 000 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 9833333,33 грн.
Із зовнішнього вигляду складені правильно дані документи, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 були надані на підпис директору ТОВ ВКФ «Союз-89» ОСОБА_16 , який, будучи запевнений ними в правомірності своїх дій, писав договори, податкову накладну, накладну та прийняв простий вексель ПП „Самшит № 5854 номінальною вартістю 59 000 000 грн., імітований в Жовтневому відділенні ПІБ м. Харкова, розташованому за адресою м. Харків, вул. Минайленко, 7, який необхідний був для придания відимостіі розрахунку з ТОВ ВКФ „Союз-89 за нібито поставлені ЦЕ АТС.
Того ж дня - 22.12.2004 року, ОСОБА_6 , знаходячись в офісі по проспекту Академіка Проскури,1 в м. Харкові, разом із ОСОБА_10 використали вказані підроблені документи передавши їх ОСОБА_7 для складання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на дану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2004 року.
На підставі підроблених документів 22.12.2004 року, знаходячись в офісі проспекту Академіка Проскури, 1 в м. Харкові, ОСОБА_7 , з відому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , розуміючи наслідки своїх злочинних дій, із корисних спонукань, в порушення п.1.3, 1.8 ст.1, п.4.8 ст.4, п.п.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України «Про ПДВ» №168/97-ВР від 03.04.97 p., внесла в уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з правленням самостійно виявлених помилок за листопад 2004 року завідомо правдиві відомості про суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок ПП «Самшит» в розмірі 9 832 933 грн. (в рядку 11), яка нібито виникла результаті фінансово-господарської діяльності ПП «Самшит» в листопаді 2004 року.
Після того, як ОСОБА_13 було поставлено печатку ПП «Самшит», а ОСОБА_9 - підпис, ОСОБА_7 , того ж дня, з метою незаконного відшкодування ПДВ, направила даний уточнюючий розрахунок податкових пов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2004 року поштою до ДПІ у м. Полтава.
Так, ОСОБА_6 сумісно із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 шляхом складання та надання в грудні 2004 року завідомо неправдивого документу до ДПІ у м. Полтаві створили умови для незаконного перерахування коштів ПДВ на рахунок ПП"Самшит та в подальшому привласнення них та використання в особливо корисних цілях, що могло б спричинити тяжкі наслідки державному бюджету України у вигляді незаконного відшкодування податку на додану вартість в сумі 9832933 грн., яка більш ніж в 600разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Але ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 злочин не було доведено до кінця з причин які не залежали від їх волі, так як органами ДПІ в м. Полтава суму суму 9 832 933 грн. заявлену ПП „Самшит до відшкодування у зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства, не було занесено до відповідного рядка, реєстру по відшкодуванню ПДВ, що надало б право на шкодування підприємством заявленої суми з державного бюджету.
Вказані вище злочини були вчинені ОСОБА_6 разом зі своїми співвиконавцями під час відбування покарання.
Також ОСОБА_6 , засуджений 24.05.2004 року Київським районним судом м. Харкова за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 222 ч.2, 366 ч.2 ККУ країни до 4-х років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України від покарання з випробуванням на 2 роки, вироком суду додатково позбавлений права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих функцій строком на 3 роки. Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_6 , призначений на наказом №2 від 17.05.2004 року на посаду заступника директора по економічним питанням приватного підприємства „Самшит, в повноваження якого входило і функцій пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, що стверджувало його статус, як службової особи з метою ухилення від покарання, не пов`язаної позбавленням волі, приховав наявність вказаного вироку, з посади не звільнився і продовжував здійснювати організаційно-розпорядчі функції на Приватному підприємстві «Самшит».
З метою приховування вчиненого ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України при вищевикладених обставинах, ОСОБА_6 , після порушення відносно нього 07.08.2006 року слідчим відділенням Київського РВ ХМУ УМВСУУ в Харківській області кримінальної справи №61060923 за ч. 1 ст.389 КК України, вступив в злочинний зговір з директором ПП «Самшит» ОСОБА_9 , якого 28.08.2006 року умовив поставити резолюцію «Не возражаю 01.11.2004 г.» (минулим числом) на заяву ОСОБА_6 про звільнення його з роботи за власним бажанням 31.10.2004 року, яку останній написав того ж числа 28.08.2006 року.
Дану завідомо неправдиву заяву, ОСОБА_6 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, надав до слідчого відділення Київською РВ ХМУ УМВСУ України в Харківській області для приєднання до матеріалів кримінальної справи №61060923 порушеної 07.08.2006 року відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані : за ч.5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинені за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; за ч.2 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення шкоди Державі в сумі 5399760 грн.; за ч. 3 ст. 209 КК України легалізація (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення фінансових операцій, укладання угод з коштами, одержаними внаслідок вчинення небезпечного противоправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також вчинення дій, спрямованих на маскування незаконного походження таких коштів, місцезнаходження , переміщення, набуття, володіння та використання коштів, одержаних в наслідок вчинення суспільно небезпечного противоправного діяння, що передувало легалізації, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; за ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191 КК України замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та не доведених до кінця з причин, що не залежали від його волі; ч.1 ст. 366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів; за ч.1 ст. 389 КК України ухилення від позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю особою, засудженою до цих видів покарань.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані: за ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України спів виконання у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах ; за ч. 3 ст. 209 КК України легалізація (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення фінансових операцій, укладання угод з коштами, одержаними внаслідок вчинення небезпечного противоправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також вчинення дій, спрямованих на маскування незаконного походження таких коштів, місцезнаходження , переміщення, набуття, володіння та використання коштів, одержаних в наслідок вчинення суспільно небезпечного противоправного діяння, що передувало легалізації, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 27 , ч.2 ст. 191 КК України - співвиконання замаху на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та не доведених до кінця з причин, що не залежали від її волі; за ч.2 ст. 358 КК України - підроблення документів, які посвідчуються підприємством, з метою їх використання, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні прокурор та захисники заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підсудних, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даної справи. Підсудні підтримали заявлені клопотання.
У відповідності до ч.2 ст. 11-1 КПК України ( в редакції 1960 р.) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 12 КК України злочини передбачені ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 389, ч.2 ст. 358 КК України є злочинами невеликої тяжкості; злочин передбачений ч. 2 ст. 366 КК України є злочином середньої тяжкості ; злочини передбачені ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 209 КК України є особливо тяжкими злочинами.
Інкримінуємі підсудним злочини за ч.1 ст. 389, ч.2 ст. 358 , ч. 2 ст. 366 , ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України вчинені у період з лютого 2004р. по грудень 2004р.
Інкримінуємий ОСОБА_6 злочин за ч.1 ст. 366 КК України тривав до 28.08.2006р.

Таким чином, враховуючи санкції інкримінованих підсудним злочинів та положення ст.ст. 12,49 КК України на теперішній час сплили строки притягнення підсудних до кримінальної відповідальності.
Підстави для зупинки чи переривання перебігу строків давності відсутні.
Отже, у відповідності до наведених норм Кримінального кодексу України є всі підстави для звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.
На стадії досудового розслідування постановою слідчого від 06.03.2008р. ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді застави. За квитанцією від 07.03.2008р. на рахунок Управління Держказначейства у м.Києві, у якості застави ОСОБА_6 була внесена застава в сумі 44000 грн., яка підлягає поверенню на підставі ст. 154-1 КПК України 1960 року, запобіжний захід скасуванню.
Керуючись ст.ст. 11-1 , 148, 154-1 , 282 КПК України в редакції 1960р., -
постановив:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за злочини передбачені ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.389, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , кримінальну справу №49-20013 закрити.
Скасувати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави.
Повернути грошові кошти в розмірі 44 000 грн., внесені згідно квитанції від 07.03.2008р. на рахунок Управління Держказначейства у м.Києві, у якості застави - ОСОБА_6 .
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за злочини передбачені ч.2 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.358 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , кримінальну справу №49-20013 закрити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення, через Київський районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1