Справа № 645/7307/19
Провадження № 1-кп/645/437/20
У Х В А Л А
іменем України

12 лютого 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 від 06 серпня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування арешту, накладеного на його майно та грошові кошти ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року, а саме: грошові кошти у сумі 549 грн., грошові кошти у сумі 50 доларів США, грошові кошти у сумі 2400 грн., мобільний телефон марки «XIOMI», ноутбук марки «Packard bell».

В обґрунтування вимог клопотання обвинувачений зазначив, що вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт з метою забезпечення збереження як речових доказів, у тому числі на майно ОСОБА_4 , що вилучене 20.08.2019 року під час проведення обшуку, а саме: грошові кошти у сумі 549 грн., грошові кошти у сумі 50 доларів США, грошові кошти у сумі 2400 грн., мобільний телефон марки «XIOMI», ноутбук марки «Packard bell». Однак, у даному кримінальному провадженні не були визнані речовими доказами вищезазначені грошові кошти, які належать ОСОБА_4 . Крім того, з урахуванням тексту обвинувального акту, викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, вбачається, що матеріальні об`єкти, вилучені у ОСОБА_4 , - мобільний телефон і ноутбук, самі по собі не є знаряддям кримінального правопорушення, а також не містять відомості, які можуть бути використані у кримінальному провадженні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій та речами, що набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З огляду на викладене, подальший арешт та утримання зазначеного майна та грошових коштів ОСОБА_4 порушує його право власності.
Захисник підтримав клопотання свого підзахисного.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечував.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи, що на теперішній час провадиться підготовче судове засідання, судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, не розпочато, відтак пояснення обвинуваченого, документи та речові докази судом не досліджені, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна є передчасним. Тому у його задоволенні слід відмовити.
Після дослідження доказів у справі обвинувачений не позбавлений можливості звернутися до суду з аналогічним клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 314, 315, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений та оголошений 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1