Справа №635/989/20
Провадження №1-кс/635/268/2020
УХВАЛА

12 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

12 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування.
З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 15.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово засуджений на шлях виправлення не став та знов вчинив новий корисливий злочин повторно при наступних обставинах. Так, 14.12.2019 близько 13.30 год. ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, переслідуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, керуючись корисливим мотивом, підійшов до автомобілю жовтого кольору ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вул. Червона, 15, що належить ОСОБА_6 , та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, відчинив капот вищевказаного автомобіля, звідки шляхом демонтування таємно викрав акумуляторну батарею «VIRBAC» 60 Ач, 12В/480 А(Еn), вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 917 від 22.01.2020 склала 909 грн. 56 коп. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 . Крім цього, 02.01.2020 близько 16.40 год. ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, переслідуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, керуючись корисливим мотивом, підійшов до автомобілю ВАЗ 2107 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вул. Достоєвського, 25, що належить ОСОБА_7 , та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, відчинив капот вищевказаного автомобіля, звідки шляхом демонтування таємно викрав акумуляторну батарею Forse» 60 Ач, 12В/600 А(Еn), вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2075 від 29.01.2020 склала 1264 грн. 20 коп. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 . Крім цього, 04.01.2020 більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 знаходився на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкав в одній із половин домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , та мав вільний доступ на території домоволодіння, діючи умисно, повторно, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав: стальну ванну розміром 150х69 см., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2076 від 29.01.2020 становить 250 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 250 грн. 00 коп. Крім цього, 09.01.2020 близько 16.40 год. ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, переслідуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, керуючись корисливим мотивом, підійшов до автомобілю ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, відчинив капот вищевказаного автомобіля, звідки шляхом демонтування таємно викрав акумуляторну батарею Forse 65 Ач, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2074 від 29.01.2020 склала 246 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 30 січня 2020 року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними доказами: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами огляду місця події від 14.12.2019, 02.01.2020, 04.01.2020, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2019, 15.01.2020, 18.01.2020, 20.01.2020, висновками судово-товарознавчих експертизи за № 917 від 22.01.2020, № 2074 від 29.01.2020, № 2075 від 29.01.2020, № 2076 від 29.01.2020. Разом з тим, 30.01.2020 ОСОБА_4 допитано в якості підозрюваного, який повідомив за яких обставин він скоїв крадіжки та свою провину визнає повністю, в скоєному розкаюється. Під час досудового розслідування, було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи раніше засудженим, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, офіційно ніде не працює і не має постійного джерела заробітку, вчинив середньої тяжкості корисливий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тому знаходячись на свободі, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, підозрюваний ОСОБА_4 , є місцевим мешканцем, може вчинити дії спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу відносно свідків, які також мешкають в смт Покотилівка, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Окрім того, знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 може незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності вчинити новий злочин, так як будучи раніше неодноразово судимим за навмисні кримінальні правопорушення. В зв`язку з чим, в даному випадку існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного працевлаштування та джерел прибутку, будучи раніше судимий скоїв середньої тяжкості, корисливий злочин, тим самим є достатні підстави вважати, що підозрюваний, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, може знову скоїти корисливий злочин, чи за для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити, з посиланням на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а також вказав, що після пред`явлення підозрюваному ОСОБА_4 повідомлення про підозру, останній почав переховуватися від органів досудового розслідування, змінивши, між іншим, фактичне місце проживання. Разом з тим, у провадженні Ленінського районного суду м.Харкова та Харківському районному суді Харківської області знаходяться обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 .
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього домашній арешт.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частин першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжких.
Відтак, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відноситься до злочинів проти власності, за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Оцінюючи надані до суду матеріали встановлено, що підозрюваний не працює, офіційних джерел заробітку не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, а саме:
- 09.09.2004 Жовтневим районним судом м. Харків за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строк 3 роки, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним на іспитовий строк 2 роки;
- 28.04.2007 Жовтневим районним судом м. Харків за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст.69, 70, 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 1 місяць, звільнений 07.11.2008 Куряжської виправної колонії умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 13 днів, ст. 107 КК України;
- 04.10.2011 Харківським районним судом в Харківській області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільнений 28.01.2013 з Харківської виправної колонії № 43 умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 20 днів;
- 29.04.2016 Жовтневим районним судом м. Харків за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців,
- 29.08.2016 Харківським районним судом в Харківській області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Разом з тим, 09.01.2020 Харківською місцевою прокуратурою № 1 Харківської області відносно ОСОБА_4 направлено до Харківського районного суду Харківської області обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
З огляду на обставини інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, вбачається, що дії підозрюваного, як і він сам, представляють підвищену суспільну небезпеку, вбачається наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, незважаючи про позитивні дані про особу підозрюваної.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктом 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Відповідно до вимог статей 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статті 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень.
Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.
Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 30 березня 2020 року.
Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню, а запобіжний захід підлягає застосуванню в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 березня 2020 року.
Керуючись статтею 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 48 (сорок вісім) днів, тобто до 30 березня 2020 року включно.

Взяти під варту ОСОБА_4 в залі суду.

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Харківського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1