Справа №590/639/20
№ провадження 1-кп/590/198/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2020 року Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,-

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125КК України

за участі учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :

06.05.2020 близько 16:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: смт. Свеса вул. Франка, Ямпільського району, Сумської області під час раптово виниклих неприязних стосунків зі своєю падчеркою ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході сварки наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілої та потягнув за волосся.
Внаслідок своїх протиправних дій, згідно висновку експерта № 55 від 08.05.2020, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження: синець та садно в проекції межи тіла та лівої гілки нижньої щелепи, болючість при пальпації волосистої частини голови.
Характер встановлених пошкоджень свідчить про те, що вони утворилися від ударної дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в пошкодженні не відобразилися. Таким чином встановити травмуючий предмет (предмети) не виявляється можливим, але можливо припустити, що синець та садно могли утворитися внаслідок від удару кулаком в ділянку нижньої щелепи зліва, а болючість при пальпації волосистої частини голови могла утворитися в результаті хватання та «тягання» за волосся.
Тілесні ушкодження у вигляді синця та садна по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р..»).
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - ОСОБА_7 , законним представником потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 27 травня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн..
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до вимог частини третьої статті 469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпіла ОСОБА_5 , разом з законним представником потерпілої ОСОБА_6 підтримали угоду при примирення, вказали, що претензій до обвинуваченого не мають, матеріальна шкода не заподіяна, наслідки затвердження угоди їм зрозумілі.
Обвинуваченому, потерпілій та законному представнику потерпілої судом роз`яснено, що уразі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілій та законному представнику потерпілої також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважала, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд також дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що вінзгідно ст.89 КК України раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 1 статті 125 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 27 травня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0 000119, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , законним представником потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Ямпільський районний суд Сумської області шляхом представлення оригіналу документа про сплату штрафу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1