Справа № 552/570/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2020 м. Полтава

Київський районний суд м.Полтави в складі :
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
засудженого - ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В :

06.02.2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Чернігівського апеляційного суду від 31.01.2002 року ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, однак враховуючи положення практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення «Петухов проти України» ст. ст. 3,5,6,13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 28, 29 Конституції України, він має право на заміну йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким, а саме: на позбавлення волі на певний строк.
Крім того, ОСОБА_4 в клопотанні зазначив, що порушені його права людини та громадянина ст. 3 Європейської конвенції захисту прав і основних свобод людини, та піддання його жорстокому, не людському та такому, що принижує його гідність покаранню. У зв`язку з зазначеним, засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну йому довічного позбавлення волі на визначений термін відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_3 підтримала клопотання засудженого.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останнє не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, яке не передбачає заміну довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Представник Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність закону, який передбачав би заміну більш м`яким покарання покарання у виді довічного позбавлення волі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 31 січня 2002 року апеляційним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, ст. 93 п. «а», ст. 142 ч. 3, ст. 42, ст. 43 КК України ( в редакції 1960 року ) до довічного позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.
Згідно ч.ч. 1,3,4,5 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2006 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 1 ст.81КК України та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82КК України можуть застосуватисьдо осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.
Водночас, згідно ч.ч. 1, 2 ст.87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Правом помилування наділений лише Президент України стосовно індивідуально визначеної особи. При прийнятті рішення про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на строк не менше 25 років.
Доводи засудженого щодо необхідності застосування до нього практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 12 березня 2019 року у справі «Петухов проти України», суд визнає недоцільним, оскільки, даними рішеннями встановлено порушення зазначеними державами ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року в частині застосування національними судами до осіб покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості перегляду справи з подальшим звільненням від покарання.

Однак,враховуючи, що реформи механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення у законодавстві України не проведені, а положеннями ст. 82 Кримінального кодексу України не передбачена заміна невідбутої частини покараннябільш м`яким, стосовно покарання у виді довічного позбавлення волі; до президента Україн, із врахуванням ст. 87 КК України, засуджений ОСОБА_4 не звертався, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі положень ст. 82 Кримінального кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`який вид покарання у виді певного строку позбавлення волі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1