ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/476/20 Справа № 711/2255/20 Категорія: ст. 82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

в режимі відео конференції з

ДУ «Черкаська виправна колонія № 62»:

представника установи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2018 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання враховано термін утримання під вартою в період з 25.04.2018 по 22.06.2018.

27.03.2020 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2020 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_7 за час відбування покарання не став на шлях виправлення та на час розгляду клопотання судом першої інстанції не відбув половину призначеного йому покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та застосувати до нього положення ст. 82 КК України, оскільки своєю поведінкою він довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, провив її задовольнити; думки прокурора ОСОБА_6 та представника установи ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаним вимогам відповідає.

Положеннями ч. 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2018 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, за умисні тяжкі злочини.

Станом на час розгляду клопотання судом першої інстанції, він не відбув половину строку призначеного йому покарання.

За час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався негативно, допускав порушення режиму утримання, за що має 3 стягнення, які на даний час погашені. До праці не залучався, заохочень не мав.

В ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» відбуває покарання з 13.08.2018. За час перебування в установі характеризується посередньо. Допускав порушення встановлених правил поведінки та розкладу дня установи, за що отримав 3 стягнення, які на даний час погашені.

На виробництві установи не працевлаштований через небажання працювати. Участі в роботах по благоустрою відділення та установи не приймає, перекладає їх на інших засуджених, заохочень не має.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає через відсутність бажання.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання має 6 стягнень, два з яких сувора догана, які погашені у встановленому законом порядку, останнє стягнення сувора догана, було накладено в липні 2019 року, заохочень немає.

За весь період відбування покарання, поведінка засудженого не свідчила про його готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Враховуюче вищевикладене і те, що заміна невідбутого покарання має надзвичайно важливе значення, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а саме: своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не засвідчив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, та не відбув не менше половини строку покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2018, вказана обставина є обов`язковою при вирішенні питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а тому ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2020 слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :