В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000439 від 23.08.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 17 березня 2014 р. Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 05 січня 2017 р. Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 190 годин громадських робіт;
- 12 квітня 2018 р. Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 71, 72, ч. 2 ст. 389 КК України з приєднанням невідбутого строку по вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 р. до 1 місяця 23 днів арешту;
- 12 листопада 2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 27 вересня 2019 р. обвинувачений по кримінальному провадженню № 0000430 від 19.08.2019 р. з ч. 3 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скоєного за наступних обставин.
На початку серпня 2019 р. близько 16 години 00 хвилин, в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незачинене вікно, проник всередину господарського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_3 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , і в якому останній зберігає власне майно, звідки повторно таємно викрав компресор з холодильника ХКВ-6 1ДБ УХЛ, що належав ОСОБА_6 .
Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 383 грн. 33 коп., відповідно до висновку експерта № 19/12.1/1195 від 24.10.2019 р.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав суду, що дійсно на початку серпня 2019 р. проник всередину приміщення, що належить ОСОБА_6 , та повторно таємно викрав звідти компресор з холодильника. У тому, що сталося, розкаюється, вину визнає повністю, компресор повернув.
Оскільки потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 109), його син спадкоємець померлого є потерпілим у справі. ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Щодо призначення покарання ОСОБА_5 вважає, що останнього необхідно позбавити волі, оскільки його крадіжки носять систематичний характер. (а. с. 132)
За думками прокурора, захисника та обвинуваченого, проведення засідання можливе без участі потерпілого, не вважали його явку необхідною, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за відсутності потерпілого.
В ході судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України, суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 , та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.
Таке переконання суду ґрунтується на встановлених в ході судового розгляду справи обставинах вчинення злочину, таких як покази обвинуваченого та фактичних обставинах справи, які ніким не оспорювались.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, відсутні.
Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, які його характеризують.
ОСОБА_5 неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно характеристики виконкому Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, до адміністративної відповідальності при виконкомі селищної ради не притягувався. Ніде не працює. Надходили скарги щодо ухилення від отримання повісток щодо прибуття до райвійськоммату. Проживає у житловому будинку, який самовільно зайняв. Надходили скарги від сусідів щодо постійного використання відкритого вогню як і всередині житлового будинку, так і на подвір`ї, що може привести до пожежі сусідніх господарських будівель.
Згідно довідки, виданої виконкомом Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_5 проживає один без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до п. п. 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, його каяття, повторність вчинення злочину, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції його від суспільства, тому необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковані його дії, а саме: у виді позбавлення волі.
Таке переконання суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та після вчинення 01 червня 2017 р. та 04 червня 2017 р. кримінального правопорушення, що містить склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (за яке був засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 р.), на початку серпня 2019 р. вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Судом враховується проміжок часу, за який було вчинено інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, що на думку суду свідчить про свідоме нехтування обвинуваченим ОСОБА_5 правилами, встановленими в суспільстві в частині охорони права власності, вказане також свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, тому єдиним і достатнім для виправлення обвинуваченого є покарання у вигляді позбавлення волі з реальним відбуттям такого, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.
При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 р. та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Витрати в кримінальному провадженні складаються з документально підтвердженої вартості проведеної товарознавчої експертизи в розмірі 942,06 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 р., і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід до засудженого не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати з проведення товарознавчої експертизи в розмірі 942 грн. 06 коп.
Речовий доказ компресор з холодильника моделі ХКВ-6 1ДБ УХЛ, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому, залишити останньому як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1