Справа № 299/893/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/4806/314/20 (№ 11кп/4806/595/19) за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019.
Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , що має середню освіту, одружений, судимий, засуджений за ч.2 ст. 332 КК України на п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На нього покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено: запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 залишити домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, документи залишити в матеріалах кримінального провадження, арешт, накладений на майно, скасувати, речові докази: дві банкноти по 100 доларів США, одну банкноту 50 доларів США, одну банкноту 20 доларів США, автомобіль, мобільний телефон з двома сім-картами повернути ОСОБА_6 , інформацію, яка міститься на оптичних носіях, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
03.01.2019 ОСОБА_6 вступив з особами, кримінальні провадження щодо яких розглядаються окремо, у змову, згідно з якою мав зустріти в аеропорту «Жуляни» в м. Київ, вул. Медова, 2 групу з чотирьох нелегальних мігрантів і з метою переправлення через державний кордон України на своєму транспортному засобі марки «Seat Cordoba» з реєстраційним номером Польщі НОМЕР_1 доставити їх до с. Тисобикень у Виноградівському районі Закарпатської області, за що він мав отримати відшкодування понесених витрат.
Отримавши від співучасників засобом мобільного зв`язку повідомлення про дату, час і місце відправлення з м. Київ ОСОБА_6 приблизно о 18:00 04.01.2019 вирушив до аеропорту, о 01:45 05.01.2019 зустрів групу з п`яти осіб, розмістив їх в автомобілі і вирушив у напрямку Закарпатської області. Приблизно о 13:00 05.01.2019, за домовленістю з співучасником, ОСОБА_6 прибув до кафе по проспекту Шевченка, 7 у м. Львів, де обговорив з ним подальший маршрут доставки нелегальних мігрантів у безпосередню близькість до державного кордону на території Закарпатської області семи нелегальних мігрантів, з яких два знаходились в автомобілі співучасника. Далі ОСОБА_6 з чотирма нелегальними мігрантами, а його співучасник з двома вирушили на своїх автомобілях до м. Мукачево.
Після зупинки на АЗС «UPG» по вул. Лавківській, 1 Ж в м. Мукачево ОСОБА_6 з чотирма нелегальними мігрантами, за вказівкою співучасника приблизно о 23:00 05.01.2019 виїхав у напрямку с. Тисобикень Виноградівського району, прибувши до місцевості в районі 101 та 102 прикордонних знаків, зупинив транспортний засіб, жестами вказав нелегальним мігрантам напрямок руху до кордону з Угорщиною в обхід КПП «Вилок».
Далі ОСОБА_6 повернувся до АЗС «UPG» по вул. Лавківській, 1 Ж в м. Мукачево розмістив в автомобілі решту трьох нелегальних мігрантів і виїхав з ними у напрямку с. Тисобикень Виноградівського району. Дорогою, біля АЗС «ОККО» в м. Берегово, два нелегальні мігранти відмовились їхати з ним далі, вийшли з автомобіля і в подальшому були там затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З останнім нелегальним мігрантом ОСОБА_6 о 02:15 06.01.2019 прибув на АЗС «ANP» в районі 101 та 102 прикордонних знаків, за адресою: Виноградівський район, с. Тисобикень, вул. І. Зріні, 201, зупинив транспортний засіб, жестами вказав нелегальному мігранту напрямок руху до кордону з Угорщиною в обхід КПП «Вилок», після чого був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд кваліфікував такі діяння за ч.2 ст. 332 КК України, як сприяння незаконному переправленню осіб через держаний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_6 та правову кваліфікацію його дій, стверджує, що, вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення обвинуваченому зам`якого покарання. Вказує, що суд свій висновок про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням обґрунтував виключно тими ж обставинами, на які послався при визначення найм`якішого покарання з передбачених законом за такий злочин і не врахував, що цей злочин є тяжким. Посилання суду на щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, висновок про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства прокурор вважає безпідставними і стверджує, що навіть визнання обвинуваченим вини зумовлене намаганням уникнути справедливого покарання під тиском беззаперечних доказів. Просить скасувати вирок у частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст. 75 КК України.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них обвинуваченого і захисника, за клопотанням прокурора дослідив документи, які містять відомості про особу обвинуваченого, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і знаходить, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченого в учиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється і тому апеляційним судом не перевіряється. Правова кваліфікація встановлених діянь за ч.2 ст. 332 КК України цим обставинам відповідає.

Відповідно до засад, визначених у ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.1 ст. 75 КК України за умови, якщо дані про тяжкість злочину та особу винного складають підставу для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч.1) і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого (ч.2).

Санкція ч. 2 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому тільки основне покарання, без обґрунтування та вмотивування свого рішення щодо обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, однак у цій частині вирок не оскаржується. Про призначення ОСОБА_6 більш суворого основного покарання, ніж п`ять років позбавлення волі, в апеляційній скарзі також не йдеться. Отже, згідно з приписами ст. 404 КК України, вирок у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Суд першої інстанції зазначив, що враховує при визначенні міри покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину, його обставини та наслідки, щире розкаяння обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжували б покарання, його особу: що він притягується до кримінальної відповідальності не вперше і характеризується посередньо.

Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням суд першої інстанції вмотивував тими ж доводами, але які дійсно істотно знижують фактичну ступінь тяжкості злочину і небезпечність винного для суспільства.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_6 пояснив, що має двох дітей, трьох онуків, отримує пенсію, якої, однак, для забезпечення пристойного рівня життя родині не вистачає, тому він змушений підробляти, зокрема шляхом надання послуг таксі. За доставку чотирьох осіб до Закарпатської області йому було обіцяно, а потім виплачено двісті доларів США, щоправда особа, яка керувала його діями дорогою по телефону, щоразу дещо змінювала умови, покладаючи на нього все нові обов`язки і обіцяючи доплату, на що він, не маючи вибору, погоджувався. Після затримання він розповів прикордонникам і слідчому все, що знав і зробив, пов`язане з цим кримінальним провадженням, шкодує про вчинене, щиро розкаюється.

Фактичних даних, які спростовували б це пояснення ОСОБА_6 у матеріалах справи немає, заперечень проти них прокурор не висловив.

З цього пояснення випливає, що ОСОБА_6 не мав на меті саме незаконного збагачення, надмірних корисливих мотивів, фактично відіграв другорядну роль виконавця у вчиненні кримінального правопорушення, дав вичерпні показання про фактичні обставини кримінального провадження, в судовому засіданні повністю погодився з пред`явленим йому обвинуваченням.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що всі джерела доказів обвинувачення, пов`язані з установленням організаторів і першорядних учасників кримінального правопорушення, походять він показань ОСОБА_6 . Відомостей про те, чи встановлені вони і чи притягнуті до відповідальності, в матеріалах кримінального провадження немає і прокурор у судовому засіданні апеляційному суду не надав.

ОСОБА_6 виповнилось 63 роки, він є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, має судимість, але відбув покарання: у 2015 році був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, проживає з сім`єю, має двох дітей, трьох малолітніх онуків.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції у судових дебатах застосувати щодо ОСОБА_6 приписи ст. 75 КК України запропонував суду прокурор.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги цих обставин не враховують, обмежені твердженнями загального характеру і тому є непереконливими. Конкретних дій обвинуваченого або даних про його особу, які додатково мав би врахувати суд, або які були враховані ним безпідставно, а також доводів, які переконували б у тому, що для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів йому слід призначити тільки реальне покарання у виді позбавлення волі, ні в апеляційній скарзі, ні в промові прокурора не наведено.

За таких обставин апеляційний суд знаходить можливим звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, як такого, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області залишити без задоволення.

Вирок Виноградівського районного суду від 10.04.2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: