КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Колегія суддів Київського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідно до ст. 336 КПК України в залі суду Київського апеляційного суду, кримінальне провадження щодо :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мозир Республіки Білорусь, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання в м. Києві, раніше судимий: 18.10.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України, до обмеження волі строком на 2 роки, в силу ч. 4 ст. 70 КК України, по вироку Дніпровського районного суду від 13.09.2017, приєднано 6 місяців, до відбуття 2 роки 6 місяців обмеження волі; 20.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі; 13.09.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до обмеження волі строком 2 роки 1 місяць; 03.08.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 72 ч. 1;5 КК України зараховано в строк відбуття покарання 15.05.2017 по 20.06.2017, на підставі ст. 72 ч. 1 КК України зараховано в строк відбуття покарання з 21.06.2017 по 03.08.2017, -
за ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі сторін :
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А

Вироком Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_5 визнаний винним за ч.2 ст. 187 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком вісім років . Вироком вирішено питання щодо початку відбуття строку покарання, щодо запобіжного заходу, цивільного позову, процесуальних витрат .
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням заступником прокурора міста Києва ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу від 27.05.2019, в якій він просить вищезазначений вирок скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна обвинуваченого. У решті вирок залишити без змін .
В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є відповідно до санкції ч.2 ст. 187 КК України, обов`язковим .

Інших апеляційних скарг, або заперечень на подану апеляційну скаргу не надходило .

За обставин викладених у вироку, ОСОБА_5 , 14.05.2018 року приблизно о 19 год. 35 хв. разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), керуючись єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, перебуваючи за адресою: м. Київ, у підземному переході з пр-т. Бажана, до вул. Б. Гмирі, почали спостерігати за навколишньою обстановкою з метою виявлення будь-якої особи яка має при собі цінні речі. Продовжуючи знаходитись в переході ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) побачили раніше їм невідомого ОСОБА_10 , який проходив через підземний перехід і тримав при собі шкіряну барсетку, та вирішили заволодіти його майном. Дочекавшись доки чоловік дійде до кінця підземного переходу, ОСОБА_5 підійшовши разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) ззаду, почав наносити удари заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень в голову ОСОБА_10 , а невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) почала наносити удари кулаками в область голови останнього, в наслідок чого він отримав садна та дрібні рани м`яких тканин голови, садна грудної клітини, які за своїми критеріями відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) відкрито заволоділи його майном яке останній мав при собі, а саме: барсетка темно- коричневого кольору, вартістю 500 грн, мобільний телефон марки «Nokia 202 RM-834» чорного кольору вартістю 1000 грн., в середині якого знаходилось дві сім картки оператора «Водафон НОМЕР_1 » та «лайфселл НОМЕР_2 » які матеріальної цінностідля потерпілого не становлять; портмоне шкіряне чорного кольору вартістю 1000 грн. в середині якого знаходилось водійське посвідчення, реєстраційний талон на автомобіль «КІА Magentis» д.н.з. НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_10 , ключі від автомобіля «Volvo ХС60» д.н.з. НОМЕР_4 , ключі від квартири та дачного будинку в кількості 11 шт., кредитні картки «Приват Банк» які матеріальної цінності для потерпілого не становлять; грошові кошти в сумі 800 гривень, наручний годинник «Orient FFDOE00440» вартістю 3000 грн.; перстень матеріал золото вартістю 5000 грн., а всього завдали матеріального збитку на загальну суму 10585 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), утримуючи при собі викрадене майно, яким вони заволоділи, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , 14.05.2018 року приблизно о 19 год. 35 хв. разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), керуючись єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу (розбій), поєднаного із застосування насильства яке є небезпечним для здоров`я особи, перебуваючи за адресою: м. Київ, у підземному переході з пр-т. Бажана, до вул. Б. Гмирі, почали спостерігати за навколишньою обстановкою з метою виявлення будь-якої особи яка має при собі цінні речі.

Продовжуючи знаходитись в переході ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) побачили раніше їм невідомого ОСОБА_11 , який проходив через підземний перехід і тримав при собі мобільний телефон, та вирішили заволодіти його майном. Дочекавшись доки чоловік дійде до кінця підземного переходу, ОСОБА_5 підійшовши разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) ззаду, та наніс удар заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень в голову ОСОБА_11 , внаслідок чого останній отримав забійну рану тім`яної ділянки голови справа, що за своїми критеріями відноситься до легкого тілесного ушкодження, після чого останній почав втікати, але невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) схопила його за корпус, таким чином блокуючи рухи ОСОБА_11 , з метою подолання його волі до опору, в ході чого схопив навушники від мобільного телефону «Huawei Р10» вартістю 200 , а ОСОБА_11 різким рухом звільнившись від захвату побіг на вихід з підземного переходу.

Таким чином, ОСОБА_5 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), завдали майнової шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 100 грн. 00 коп.

Тобто, ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства яке є небезпечним для здоров`я особи яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчиняла розбій (розбій), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку сторони захисту - адвоката, який не підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який залишив вирішення апеляції на розсуд суду, їх пояснення, дослідивши письмові матеріали справи в частині, що характеризує особу обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку .

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України ( далі КПК ), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги . Фактичні обставини кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій, учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються в апеляційному порядку .

Щодо суті апеляції прокурора, то колегія суддів виходить з того, що санкція ч.2 ст.187 КК України ( далі КК ), за якою вина ОСОБА_5 доведена, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна . Згідно положень ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути застосована лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Однак суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання ч.2 ст. 187 КК у виді восьми років позбавлення волі, не застосував додаткове покарання - конфіскацію майна, що є обов`язковим відповідно до санкції вищезазначеної статті кримінального закону . Вказане свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність і апеляційна скарга прокурора є цілком обґрунтованої.
Крім того, згідно існуючих по справі відомостей, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 і які досліджені в суді апеляційної інстанції, він неодноразово судимий за злочини проти власності, а тому суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначаючи його розмір дотримався положень ст. ст. 50, 65 КК і в цій частині апеляційні вимоги відсутні .

За таких обставин вирок, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність, то вирок Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2019 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням за правилами п.2 ч.1 ст.420 КПК України нового вироку.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 , задовольнити .
Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаного винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187 КК України, - скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання .
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187 КК України покарання у виді 08 ( восьми ) років позбавлення волі з конфіскацією майна .
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії даного судового рішення.
СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3