Справа №636/555/20
Провадження №1-кс/636/174/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000132, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06.02.2020 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000132 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 03.02.2020 року, приблизно о 18:00 год., точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебував поблизу 2 під`їзду буд. АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на умисне тяжке тілесне ушкодження. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар ногою, взутою у черевик, в область черевної порожнини, в результаті чого він впав на землю. Далі, 03.02.2020 року о 18:17 год. ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» з діагнозом: травма черевної порожнини, внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок, розрив селезінки та печінки, після чого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 23:50 год. останній помер у приміщенні лікарні.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.02.2020 року о 11:50 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 04.02.2020 року 04.02.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину є: показання свідка ОСОБА_8 ; лікарське свідоцтво про смерть №12-17-41Чт-20 від 05.02.2020 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_7 є розрив селезінки, шок; електронним рапортом №987 від 03.02.2020 року, яким підтверджується факт виклику та виїзду швидкої допомоги 03.02.2020 року о 18:20 год до смт. Есхар у час, який відповідає часу завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину від 03.02.2020 року; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтверджують факт бійки між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_5 03.02.2020 року близько 17:00 год.

Так, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років та те, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення добровільно не звернувся до правоохоронних органів, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. По-друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відомо про місце фактичного їх мешкання. І хоча в ході досудового розслідування вказані свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п.1, 3, 5 КПК України, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке Кримінальним кодексом України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, особу правопорушника, а також те, що знаходячись на свободі він може переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на свідків, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважаючи, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували, оскільки вважають, що станом на момент розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як і не доведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а відтак просили суд відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000132, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.02.2020 року о 11:10 год. ОСОБА_5 затриманий співробітниками Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області в порядку ст. 208 КПК України.

04.02.2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке йому вручене в цей же день.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Про обґрунтованість підозри свідчать наступні докази, що містяться в матеріалах справи: протокол допиту підозрюваного від 04.02.2020 року; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 від 05.02.2020 року; протокол огляду місця події від 04.02.2020 року палати реанімації КНП «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка»; протокол огляду місця події від 04.02.2020 року ділянки місцевості біля 2 під`їзду буд. АДРЕСА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 04.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 04.02.2020 року.

Сукупність наведених доказів дозволяє зробити обґрунтований висновок про нанесення тілесного ушкодження потерпілому саме підозрюваним та дають підстави зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення саме за ч.2 ст. 121 КК України.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України не судимий.

Доводи прокурора та слідчого про те, що підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інший злочин, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваного, той факт, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за однією адресою, але в той же час неодружений, не працює, утриманців не має, що в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183,184, 194, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 03.04.2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали надати учасникам процесу та направити до відповідного ІТТ та слідчого ізолятора для виконання.
На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1