Справа № 932/5772/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене в межах кримінального провадження №0001722, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті за підсудністю з Дніпровського апеляційного суду на підставі ухвали останнього від 21 травня 2020 року у відповідності до ст.ст.31, 34, п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України надійшли матеріали вищевказаного клопотання слідчого, які 27 травня 2020 року у відповідності до ст.35 КПК України розподілено для розгляду на слідчого суддю ОСОБА_1 .

Слідчий в своєму клопотанні просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження №58892467, які знаходяться у володінні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) з можливістю вилучення (проведення виїмки) завірених належним чином копій зазначених матеріалів. В обґрунтування свого клопотання слідчий послався на те, що СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001722 за ст.190 ч.1 КК України, порушеного за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_5 з боку невстановленої особи. В ході досудового розслідування встановлено, що у 2007 році ОСОБА_5 уклала зі ОСОБА_6 договір позики грошових коштів в розмірі 50000 гривень, в якості розрахунку за яким передала вказаній особі у користування належну їй земельну ділянку. Також з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядалась цивільна справа №200/13958/16-ц за позовом ОСОБА_6 в тому числі до вказаної потерпілої про стягнення суми боргу, позов задоволено частково. Інтереси ОСОБА_5 у вказаній справі начебто представляв адвокат ОСОБА_7 , з яким потерпіла не знайома, жодних договорів з ним з приводу представлення її інтересів не укладала. Також слідством встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 перебуває виконавче провадження за №58892467, боржником за яким значиться потерпіла, а стягувачем ОСОБА_6 . У червні 2019 році потерпілій стало відомо, що на її земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 . За викладених обставин слідчий, посилаючись на суттєве значення для досудового розслідування, вказаних матеріалів виконавчого провадження, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Розгляд клопотання у відповідності до ст.163 ч.2 КПК України здійснено за відсутності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , а також сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, в зв`язку із неявкою останньої та поданням заяви про розгляд клопотання за відсутності слідчого. Також розгляд клопотання у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України здійснено без фіксування за допомогою технічних засобів у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого слідчим клопотання, приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
За змістом ст.ст.3, 132, 159, 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні слідчому та/або прокурору особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Надання тимчасового доступу до речей і документів під час досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або іншої сторони кримінального провадження, якою є і прокурор.

Відповідно до ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо слідчий або прокурор у своєму клопотанні доведуть наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім викладених вище обставин доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
За змістом положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Нормою ст.84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положеннями ст.99 КПК України встановлено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно п.5.27 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації ІНФОРМАЦІЯ_2 (чинний від 01 вересня 2003), затверджених Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07 квітня 2003 року, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За змістом п.2 Розділу 1 Глави І, п.8 Розділу 10 Глави ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, визначено, що копія документа документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках деяких його зовнішніх ознак. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Аналізуючи матеріалами поданого слідчим клопотання в контексті наведених вище положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне. Як слідує зі змісту наведених норм КПК України, підставою для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів є доведення стороною кримінального провадження, яка звернулась до слідчого судді із відповідним клопотанням (в даному випадку слідчий), передбачених ст.ст.132, 163 КПК України фактичних обставин та підстав. Означене доведення здійснюється шляхом подання слідчому судді доказів, які за змістом та формою мають відповідати вимогам належності та допустимості. Останнє, в свою чергу, визначає вимоги щодо змістовного наповнення документу, як доказу, та його форми. При цьому, якщо на підтвердження тієї чи іншої обставини і підстави для задоволення клопотання надається не оригінал документа, а його копія, то остання має бути належним чином засвідчена слідчим задля можливості подальшої оцінки слідчим суддею такої копії документу як достовірного доказу. В той же час, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, яке розглядається, слідчий долучив до свого клопотання в якості доказів копії низки документів, як то копії витягу з ЄРДР, заяви про скоєння кримінального правопорушення, супровідних листів, ухвали суду, витягу з договору, заяви про розгляд справи без участі позивача, ордеру, паспорту, протоколу допиту потерпілого, договору іпотеки, постанови про арешт майна боржника, які не засвідчені на предмет відповідності оригіналам документів, з яких зроблено ці копії, що ставить під сумнів достовірність таких копій, а відтак і унеможливлює їх оцінку як належних, допустимих та достовірних доказів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя керувався і тим, що слідчим в порушення вимог ст.163 ч.5 п.2 КПК України не доведено наявність достатніх підстав вважати, що матеріали виконавчого провадження №58892467, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні №0001722. Мотивуючи своє клопотання, слідчий лише формально посилається на наявність абстрактного суттєвого значення матеріалів виконавчого провадження, жодним чином не конкретизуючи, в чому полягає таке значення, які саме документи цього виконавчого провадження мають значення для слідства, для доведення яких саме елементів складу злочину або будь-яких інших обставин розслідуваного кримінального правопорушення у відповідності до ст.91 ч.1 КПК України необхідні затребувані матеріали виконавчого провадження.
Отже, приймаючи до уваги, що слідчим на підтвердження викладених в клопотанні підстав для його задоволення не подано жодного належного та допустимого доказу, саме мотивування клопотання здійснено суто формально, не відповідає положенням ст.160 ч.2 п.п.5, 6 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість, безпідставність та недоведеність клопотання, а отже і про неможливість його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 84-86, 99, 107, 110, 131, 132, 159-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене в межах кримінального провадження №0001722, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1