Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/912/20
Провадження № 1-в/572/161/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Початок строку покарання - 18.01.2018 року,

Кінець строку - 18.03.2021 року

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд із поданням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що Засуджений за час відбуття покарання в місцях позбавлення волі характеризується наступним чином. Під час перебування у державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» допустив 1 (одне) порушення встановлених правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВСУ, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності та накладалось стягнення. Зазначене стягнення у встановленому законом порядку погашене, згідно ч.14 ст. 134 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений визнається таким, що стягнень не має. Заходи заохочення не застосовувались.

До державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» прибув 17.03.2018 року.

Після перебування в дільниці карантину, діагностики і розподілу був направлений до дільниці ресоціалізації у відділення СПС №5 та працевлаштований на підприємстві установи різноробочим в деревообробному цеху (ДОЦ № 1). До виконання змінних завдань ставиться відповідально, порушень трудової дисципліни не допускає.

Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Під час перебування в установі характеризується негативно, порушень встановленого порядку відбування покарання допустив, 2 (два) рази. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці 3 (три) рази заохочувався правами начальника установи.

Відповідно до вимог статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділу XVII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії приймає тільки в порядку черговості.

Правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи дотримується, у спілкуванні тактовний.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, стосунки підтримує із засудженими різних категорій спрямованості.

Також відвідує релігійні та просвітницькі заходи, які проводяться в установі за участю представників релігійних та громадських організацій.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України включений до програми диференційованого виховного впливу «Професія», програму виконує частково, прагне до її реалізації.

За характером спокійний, врівноважений.

На оперативно-профілактичному обліку не перебуває.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.

Згідно вироку суду позов не числиться, виконавчі листи на адресу бухгалтерії установи не надходили.

Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задоволити.

Прокурор, представник колонії в судовому засіданні заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням не підтримали, просили суд відмовити в задоволенні даної заяви, посилаючись на те, що засуджений на шлях виправлення не став та заяву подав до суду передчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, питання про застосування відносно ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на розгляд комісії не виносилось, висновок відсутній, а тому суд вважає, що подання заяви засудженого до суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі є передчасним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованою та передчасною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.539 КПК України, ст.82 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1