Справа №646/5246/17
Провадження №1-кп/639/49/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2020 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №00000736 від 19.03.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Жовтневим районним судом м.Харкова розглядається обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В судовому засіданні представником потерпілого заявлено клопотання про накладення арешту на належне обвинуваченому ОСОБА_8 майно:

земельну ділянку № НОМЕР_1 у садовому товаристві "Олексіївська долина", яка розташована за адресою: м. Харків, пр-т Леніна (Науки), 65;

будівлю кондитерського цеху, комплекс будівель і споруд № 1, що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Граківська сільрада, автодорога Київ-Харків-Довжанський, 554 км+750 м;

садовий будинок АДРЕСА_1 ;

нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 217,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок літ. "А-1", який разташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

домоволодіння з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; -

для забезпечення поданого потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову в розмірі 2226200 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого, а також прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що відсутня така підстава для арешту майна, як обгрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не доведено його винуватість у вказаних злочинах. Обвинувачений не збирається будь-яким чином відчужувати належне йому майно та не вбачає підстав для накладення такого обтяження, зазначаючи, що предмет інкримінованого йому кримінального праворушення - врожай соняшника передавався потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, та за його рахунок можуть бути задоволені вимоги потерпілого.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення 2226200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину.

В подальшому, після вирішення питання про встановлення обсягу та порядку дослідження доказів, потерпілим було зменшено суму позову, та в уточненій позовній заяві ставиться питання про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, 580870 грн., а також 1000000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Перераховані у клопотанні об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_8 , що підтверджується доданою до клопотання довідкою (інформацією) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.07.2018 № 129435091, та не спростовується обвинуваченим.

Як на підставу для арешту майна, представник потерпілого посилається на наявну мету забезпечення поданого в рамках кримінального провадження цивільного позову.

Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або означеної у цивільному позові,розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною собою.

Представником потерпілого надано суду висновок суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 щодо середньої вартості об`єктів нерухомого майна, що належить ОСОБА_8 .

Відповідно до вказаного висновку середня вартість:

земельної ділянки № НОМЕР_1 у садовому товаристві "Олексіївська долина", яка розташована за адресою: м. Харків, пр-т Леніна (Науки), 65 складає 320700 грн.;

будівлі кондитерського цеху, комплекс будівель і споруд № 1, що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Граківська сільрада, автодорога Київ-Харків-Довжанський, 554 км+750 м, складає 837000 грн.;

садового будинку АДРЕСА_1 , складає 247800 грн.;

нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 217,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , становить 719561 грн.;

житлового будинку літ. "А-1", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , становить 1612900 грн.;

середню вартість домоволодіння з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , визначити не вдалося.

Судова колегія вважає, що з метою забезпечення цивільного позову необхідно частково задовольнити клопотання представника потерпілого та накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, вартість якого є найближчою до розміру наявних на даний час позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, а саме на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 217,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , середня вартість якої становить 719561 грн.

При цьому судова колегія зазначає, що доводи сторони захисту стосовно відсутності факту спричинення діями ОСОБА_8 шкоди потерпілій особі не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про забезпечення цивільного позову, оскільки питання про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та у спричиненні шкоди підлягає вирішенню при розгляді обвинувального акту по суті при ухваленні судового рішення, яким розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції буде закінчено.

Разом з тим, судова колегія не погоджується і з доводами представника потерпілої особи щодо можливості накладення арешту на все належне ОСОБА_8 майно з метою забезпечення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки представник потерпілого та сам потерпілий відповідно до вимог КПК України не можуть ініціювати вирішення питання про арешт майна обвинуваченого з цієї підстави, в той же час прокурор, який наділений такими повноваженнями, з відповідним клопотанням до суду не звернувся.

Колегія суддів вважає, що саме таке забезпечення позову буде найбільш співмірним з заявленими позовними вимогами у наявній редакції та зможе забезпечити відповідне завдання кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173, 350, 369, 372, 392 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити частково.

Накласти арешт на належне обвинуваченому ОСОБА_8 майно, а саме на нежитлову будівлю літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 217,6 кв.м.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3