Справа №672/449/20
Провадження №1-кп/672/73/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2020 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000048 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, непрацюючого, здійснює догляд за інвалідом І групи, освіта професійно-технічна, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого
за ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 13 березня 2020 року близько 10 год. 00 хв. перебував в салоні власного автомобіля марки «УАЗ-469», державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв поблизу в`їзду на територію Комунального некомерційного підприємства «Городоцька центральна районна лікарня» зі сторони вул. Гончара в м. Городок Хмельницької області.
В цей же час повз вказаний автомобіль проходив ОСОБА_5 , який побачивши ОСОБА_4 , вирішив з ним поговорити з приводу сімейних непорозумінь, що раніше неодноразово між ними виникали.
Підійшовши до автомобіля зі сторони водія, ОСОБА_5 розпочав з ОСОБА_4 , який сидів за кермом транспортного засобу, розмову. Згодом розмова, на ґрунті особистих неприязних відносин, переросла в суперечку, під час якої ОСОБА_4 , не виходячи з автомобіля, з метою нанесення співрозмовнику тілесних ушкоджень, взяв у праву руку металевий монтажний предмет, схожий на трубу, який постійно возив у салоні транспортного засобу.
Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання умисно, через відкриті двері автомобіля, наніс один удар в кисть лівої руки ОСОБА_5 , яку він виставив перед собою з метою самозахисту.
Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді закритого косого перелому IVї п`ясткової кістки лівої кисті в проксимальному її відділі із незначним зміщенням кісткових відламків, яке згідно з висновком експерта № 57 від 18.03.2020 по своєму характеру відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині заперечив, вказує що удару не наносив, а лише замахнувся металевою трубою з метою налякати потерпілого, який в той час схопив його за комір куртки. Вказує, що тілесні ушкодження потерпілий міг отримати з необережності, зачепившись за дверний отвір автомобіля в ході шарпанини.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий у своїх показаннях підтвердив факт вчинення злочину обвинуваченим, та вказав, що коли підійшов до автомобіля ОСОБА_4 , то відчинив водійські двері і почав спілкуватися з обвинуваченим. Коли той почав ображати його дружину, він схопив його за комір куртки. В цей час обвинувачений дотягнувся правою рукою до металевої труби, яка лежала поруч із сидінням, та замахнувся для нанесення удару. Потерпілий лівою рукою перехопив дану металеву трубу таким чином, що удар прийшовся поміж пальці. Одразу після цього він вихопив трубу, відійшов від авто та викинув її під огорожу. На цьому конфлікт припинився.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 у своїх показаннях підтвердив показання потерпілого, вказав, що дійсно бачив момент нанесення удару, від якого потерпілий захистився, схопивши лівою рукою металевою трубу таким чином, що удар прийшовся поміж пальців. Після цього потерпілий з ним спілкувався, між пальцями лівої руки у нього була рана звідки йшла невелика кількість крові.
Вина обвинуваченого у вчиненому злочині також підтверджується такими доказами: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.03.2020 р. та витягом з ЄДРДР, у яких відображені первинно встановлені обставини вчиненого злочину та учасники даної події (а.с.19, 22); висновком експерта №57 судово-медичної експертизи потерпілого, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 має місце тілесне ушкодження у вигляді закритого косого перелому IVї п`ясткової кістки лівої кисті в проксимальному її відділі із незначним зміщенням кісткових відламків, який виник від не менш як однієї дії тупого твердого предмету в ділянку лівої кисті, яким могла бути металева фомка та їй подібний предмет. Дане ушкодження не являється характерним для виникнення при ударі лівою кистю об тупий предмет, двері автомобіля УАЗ та інше, не являється характерним для виникнення при падінні потерпілого з висоти власного зросту і удару об тупий твердий предмет. По строку виникнення може відповідати 13.03.2020 р, могла мати місце в строк і за обставин вчиненого злочину (а.с.24); протоколом огляду предмету від 14.04.2020 року з фототаблицею, згідно якого оглядалось знаряддя вчинення злочину металева труба сірого кольору, довжиною 390 мм, яку добровільно видав обвинувачений (а.с.35-36).
З досліджених доказів чітко вбачається, що версія обвинуваченого про необережне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому чи про те, що він самостійно спричинив собі дані тілесні ушкодження, зачепившись в ході шарпанини за дверцята автомобіля є спростованими як висновком судово-медичної експертизи потерпілого, так і показаннями потерпілого, свідка, як і власне показаннями самого обвинуваченого.
Також судом враховується, що обвинувачений чітко і неодноразово відповів, що детальні показання потерпілого та свідка щодо обставин спору, механізму нанесення удару тощо є правдивими, повними та відповідають дійсності. Будь-яких уточнень чи доповнень обвинуваченим зроблено не було.
Твердження обвинуваченого про невизнання своєї вини в більшій мірі базуються на нерозумінні механізму спричинення тілесного ушкодження та юридичних тонкощах оцінки його діяння нормами КК України.
За таких обставин у справі, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненому злочині.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із наступного.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше злочинів не вчиняв. На обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває. Має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно здійснює догляд за своїм батьком, інвалідом І групи.
Судом враховується і позиція потерпілого, яка будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, натомість просив лише, щоб останній перед ним вибачився. Проте обвинувачений будь-яких вибачень чи жалю з приводу вчиненого не висловив.
Також, при призначенні покарання судом враховуються висновки, викладені в досудовій доповіді органу пробації, відповідно до яких обвинувачений має середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та не становить небезпеки для суспільства.
За таких обставин по справі, з врахуванням обставин вчиненого злочину, позиції потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого не має, не наполягає на суворому покаранні чи покарані взагалі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в розмірі, визначеному санкцією статті.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: металеву трубу сірого кольору, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.
Скасувати арешт, накладений на металеву трубу сірого кольору, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до ухвали слідчого судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 16.04.2020 року.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: