Провадження по справі № 1-кп/522/2337/19
УХВАЛА
про призначення судового розгляду та зміну запобіжного заходу

04 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0005526 від 09.10.2019 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікольське, Республіка Казахстан, українця, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2019 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.03.2015 року Приморським районним судом м. Одеси по ч. 2 ст. 289 КК України до 2 років позбавлення волі,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2019 року в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005526 від 09.10.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на особисте зобов`язання, оскільки є ризики, передбачені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається те, що обвинувачений може переховуватися від суду та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на запобіжний захід у вигляді особисте зобов`язання, оскільки ризики, які суд врахував при застосуванні запобіжного заходу не доведені. Окрім цього, на стадії досудового розслідування, дії ОСОБА_3 , були перекваліфіковані з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.125 КК України, тобто з тяжкого злочину на злочин невеликої тяжкості. З приводу призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду та зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особисте зобов`язання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Обвинувальний акт підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України, немає. Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.183 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею на стадії досудового розслідування було враховано, що ОСОБА_3 була висунута підозра за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситья до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, постановою слідчого від 26.11.2019 було перекваліфіковано дії ОСОБА_3 з ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , на запобіжний захід у вигляді особисте зобов`язання, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений не працевлаштований, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, проте має на утриманні малолітню дитину, дають достатні підстави, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому є запобігання спроб переховуватись від суду, запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також про необхідність змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків на останнього, передбачених ст. 194 ч.5 КК України.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 314-316, 291, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначити до судового розгляду на 05.12.2019 року о 10 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 131, за участю прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченої.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на 60 діб, тобто до 01.02.2020 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.191 КПК України:

1) прибувати до суду за першою вимогою у розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, та/або місця роботи.

Ухвала суду щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
04.12.2019