Номер провадження: 11-сс/813/877/20
Номер справи місцевого суду: 947/3797/20 1-кс/947/4102/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000116, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 ,погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000116, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, оскільки матеріали долучені до клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Вказує, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, що свідчить про необхідність в забезпеченні їх збереження, з метою запобігання можливого приховування, відчуження вилученого майна, а також забезпечення подальшого проведення відповідних процесуальних дій із вилученим майном у вказаному кримінальному провадженні.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати частково, в частинні накладення арешту на майно ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ», а саме:

- Рішення № 3 від 21.11.2019 на 1 арк.;

- Витяг з ЄДРЮОФОП та ГФ на 6 арк.;

- Виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ на 1 арк.;

- Протокол № 3 від 03.10.2019 на 1 арк.;

- Опис документів (код-84) на 1 арк.;

- Статут ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» (нова редакція) на 21 арк;

- Рішення № 2 02.10.2019 на 2 арк.;

- Виписка з ЄДРЮОФОП на ГФ на 1 арк.;

- Опис документів (код-44) на 2 арк.;

- Акт № 1 від 02.10.2019 (в 2 екз.) на 1 арк.;

-Акт № 2 від 02.10.2019 (в 2 екз.) на 1 арк.;

- Договір купівлі-продажу частини у статутному капіталі № 1 від 02.10.2019 на

1 арк.(в 2 екз.);

- Виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ на 1 арк. (4 екз);

- Статут ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» (нова редакція) на 21 арк.;

- Опис документів (код91) на 1 арк.;

- Виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ на 1 арк.;

- Трудова книжка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Трудова книжка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Трудова книжка НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Трудова книжка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Ліцензія ДАБІ України від 15.03.17 №11-Л на 1 арк.

Вважає оскаржену ухвалу винесеною з порушенням норм матеріально та процесуального права.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- накладення арешту на документацію щодо господарської діяльності ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» було здійснено без участі представника власника вказаного товариства в судовому засіданні, що є порушенням ч. 1 ст. 172 КПК України;

- накладення арешту на зазначене в апеляційній скарзі майно призведе до спричинення збитків підприємству;

- в клопотанні слідчого та в оскарженій ухвалі відсутні будь-які докази причетності посадових осіб ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» до вказаного злочину;

- вилученні під час обшуку оригінали документів є у володінні слідчого та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2020 не було надано дозвіл на їх виявлення та вилучення під час обшуку;

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржена ухвала отримана 19.05.2020, а строк апеляційного оскарження, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, обчислюється з дня отримання копії судового рішення, а тому, вважає, що фактично не пропустив строк на оскарження вказаної ухвали слідчого судді, оскільки відсутність ухвали об`єктивно унеможливлювало її оскарження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги,апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського суду з прав людини законодавчо ґрунтується на нормах п. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997, згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, у якій зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.
Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Golder v. the United Kingdom» (1975), n. 35 зазначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби частина 1 статті 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши насамперед того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме доступ до суду. Характеристики справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними, за відсутності судового провадження». У цьому ж рішенні Суд вказав, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого статтею 6 п. 1. Це не розповсюджувальне тлумачення, що накладає додаткові зобов`язання на Договірні держави: цей висновок заснований на термінології першого речення п. 1 статті 6, прочитаного у контексті цієї статті, з урахуванням предмету та мети нормативного договору, яким є Конвенція, а також загальних принципів права. Таким чином, Суд дійшов висновку, що, навіть і не використовуючи «додаткові засоби тлумачення», передбачені ст. 32 Віденської конвенції, стаття 6 п. 1 забезпечує кожній людині право на розгляд у суді будь-якого спору, що відноситься до його цивільних прав та обов`язків. Вона визнає «право на суд», де право доступу, що розуміється як право ініціювати провадження у цивільній справі, складає лише один із аспектів. До цього слід додати гарантії статті 6 п. 1, що відносяться до організації й складу суду і до руху процесу. Все це у цілому являє собою право на справедливий розгляд.

У справі «Bellet v. France» Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Слід також зазначити, що Суд у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права

(Ashingdane v. the United Kingdom).

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Так, стаття 395 КПК України наводить конкретні строки оскарження в апеляційному порядку судових рішень суду першої інстанції, в тому числі ухвал слідчого судді.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відраховується з дня її оголошення.

Частиною третьою статті 395 КПК України також встановлені виключення із загального правила, а саме випадки, в яких строк на апеляційне оскарження відраховується не від дня проголошення оскарженого судового рішення, а від іншої дати. До цих випадків, зокрема, відносяться:

- оскарження ухвали слідчого судді особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги для якої обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення;
- оскарження судового рішення іншим учасником кримінального провадження, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для якої обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З викладених положень вбачається, що виключення із загального правила передбачені для двох категорій учасників кримінального провадження, одна з яких є істотно обмеженою у правах та доступі до інформаційних благ в силу утримання під вартою, що зумовлює необхідність надання додаткового часу для підготовки та подачі такою особою апеляційної скарги, а друга з об`єктивних причин не обізнана та не могла бути обізнаною про постановлене судове рішення у зв`язку з нереалізацією або незабезпеченням з певних причин права на участь в судовому провадженні при вирішенні слідчим суддею, судом певних питань, що стосуються її прав, свобод та законних інтересів.
З матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто та оскаржена ухвала постановлена 24.04.2020 без виклику та участі ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» та його представника адвоката ОСОБА_7 , а також в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» копії оскарженої ухвали.

22.05.2020 представником ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 про накладення арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000116, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

В поданій апеляційній скарзі зазначено, що 08.05.2020 адвокатом ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» подано заяву про видачу копія оскарженої ухвали, яку отримано 19.05.2020, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, представник ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокат ОСОБА_7 вважає, що апеляційна скарга подана в визначений законом строк на апеляційне оскарження.

Під час перевірки матеріалів судової справи апеляційним судом встановлено, що 02.03.2020 між Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» було укладено два договори про надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги №22 між вказаним адвокатським об`єднанням, в особі керуючого партнера ОСОБА_14 , і ОСОБА_9 та договір про надання правової допомоги №23 між зазначеним адвокатським об`єднанням, в особі керуючого партнера ОСОБА_14 , і ТОВ «ПІВДЕНЬБУЗІЛОЛ», в особі директора ОСОБА_15 .

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_9 є засновником ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ», а також 28.04.2020 до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 , предметом оскарження якої є ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 про накладення арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000116, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. В свою чергу, адвокат ОСОБА_16 діє на підставі вищевказаного договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» та ОСОБА_9 .

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокат ОСОБА_7 пояснила, що діє на підставі ордеру, виданого вказаним Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери».

З огляду на вищевикладені обставини, апеляційним суд вважає, що про існування оскарженої ухвали слідчого судді представнику ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокату ОСОБА_7 достовірно було відомо в кінці квітня 2020 року, а апеляційну скаргу подано 22.05.2020, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу, що частиною першою стаття 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Представник ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не навела доводів щодо обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом строк або подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду, за таких обставин апеляційний суд вважає, що у даному випадку положення вимог ч. 3 ст. 395 КПК України не можуть бути застосовані, як на те вказує апелянт, а необхідно звертатись до апеляційного суду із апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки вказані вище обставини потребували перевірки було призначено судове засідання з метою вирішення питання про можливість прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвоката ОСОБА_7 підлягає поверненню апелянту, разом із додатками.

Апеляційний суд додатково роз`яснює, що згідно з ч. 7 ст. 399 КПК України, залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 395, 399, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути апеляційну скаргу представнику ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІЗОЛ» адвокату ОСОБА_7 разом із додатками .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4