ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001330 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Луківці Вижницького району Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, раніше судимої: востаннє вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.02.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; змінено ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10.05.2019 року, дії ОСОБА_6 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 січня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено їй покарання у вигляді 2 ( двох ) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2019 року, який був змінений ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10.05.2019 року, визначивши остаточне покарання у виді 2 (два) місяці 12 (дванадцять) днів арешту.

ЄУНСС: 725/6122/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Номер провадження: 11-кп/822/166/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.389 КК України
Після вступу вироку у законну силу, строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту затримання та помістити в установу для відбуття покарання.

На вказаний вирок адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, призначити його підзахисній покарання у виді 1 року обмеження волі та застосувати до неї вимоги ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Свої апеляційні вимоги захисник обвинуваченої обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання, не в повній мірі було враховано, що вона вину визнала повністю, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину. Дані обставини у своїй сукупності, на думку апелянта, дають підстави для пом`якшення призначеного їй покарання і застосування до обвинуваченої вимог ст.75 КК України.

Від інших учасників судового розгляду інших апеляцій та заперечень на неї не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченї ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану ними апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченої та просив вирок районного суду залишити без змін, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, 28 лютого 2019 року вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

10 травня 2019 року ухвалою Чернівецького апеляційного суду вирок суду першої інстанції змінено. Дії ОСОБА_6 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Після проведених формальностей із Першотравневим сектором ДУ «Центр пробації» щодо надсилання розпорядження про виконання вироку та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання, зобов`язавшись їх додержуватись, ОСОБА_6 була направлена 07.06.2019 року до Чернівецької обласної організації фізкультури і спорту товариства «Динамо» для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт з 10.06.2019 року. У вказаний день для відбуття покарання не з`явилась.

19 серпня 2019 року органом пробації ОСОБА_6 було направлено до КП «Чернівецьке тролейбусне управління» для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт з 20.08.2019 року. Без поважних причин обвинувачена не з`явилась для відбування покарання і їй повторно було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

04.09.2019 року ОСОБА_6 було направлено до Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт з 05.09.2019 року. ОСОБА_6 з`явилась і відбула 4 години громадських робіт, після чого до відбування решти покарання у вигляді 96 годин громадських робіт, діючи умисно, не поверталась, будучи тричі попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України.

Вина ОСОБА_6 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.389 ч.2 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено матеріалами даного кримінального провадження, районний суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Щодо виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_6 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , як такої, що характеризується по місцю реєстрації в с.Майдан негативно, раніше судимої, не зайнятої суспільно-корисною працею, та прийшов до вірного висновку, про відсутність підстав для обрання покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Призначення реального покарання є необхідним і достатнім для її виправлення і перевиховання, попередження нових злочинів лише в ізоляції її від суспільства.

Судом при призначенні покарання враховано вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які апелянт вказує в поданій апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3