УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження 0002426 від 12.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Болград Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого ФОП, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2019 року, близько 01.00 години, ОСОБА_4 з невідомою особою, яка в ході досудового розслідування не встановлена, знаходячись біля багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, у вигляді знищення чужого майна, за допомогою невідомої рідини, яка в ході досудового розслідування не встановлена вилив на капот автомобіля марки БМВ 520 державний номер НОМЕР_1 що був припаркований біля вищевказаного будинку, після чого підніс полумя з запальнички до капоту із вилитою рідиною, в результаті чого виникла пожежа, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , 1974 року народження, матеріальну шкоду на загальну суму 125 тисяч гривень.
Слідчий звертається з клопотанням в якому зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, слідчий вказує на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 10 років. Таким чином, тяжкість покарання, яка інкримінується підозрюваному, а також той факт, що він з місця скоєння злочину втік, підтверджує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, схиляючи їх до викривлення показань та ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи що що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.
Захисники підозрюваного в судовому засіданні заперечували проти клопотання сторони обвинувачення та зазначили, що ризики на які посилається орган досудового розслідування не доведені на підставі чого просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.
Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
12.12.2018 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
12.12.2019 року о 21 годинні 13 хвилин відповідно до ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Так, санкція частини 2 статті 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.
Щодо доводів сторони обвинувачення в частині наявності ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне. Так, ризик у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення будь-якими фактичними обставинами не підтверджується, що свідчить про необґрунтованість його наявності. Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимим не був, відомостей про наявність підозри щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення у слідчого судді не має, що на переконання слідчого судді свідчить про формальність зазначення наявності такого ризику стороною обвинувачення.
Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.
Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, при вирішенні питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
Як вбачається з клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, підозрюваний має постійне місце проживання на території м.Одеси, відомостей про те, що підозрюваний раніше переховувався від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у слідчого судді не має. Крім того, слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, його сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, беручи до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м.Одеси, враховуючи сімейний стан підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини, слідчий суддя приходить до переконання, що наявному ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.02.2020 року включно.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження 0002426 від 12.12.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його в період часу з 20 години 00 хвилин до 09 години 00 хвилин наступної доби не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 10.02.2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , 08.05.1991 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста проживання, тобто міста Одеси, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, незалежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.
Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1