Справа № 357/3851/20
У Х В А Л А

22 квітня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
власника майна ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001574 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,
в с т а н о в и в :
21.04.2020 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що 14.04.2020 року до чергової частини Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від інспектора ГРПП ОСОБА_6 , що під час перевірки документів у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пред`явив посвідчення водія яке має ознаки підробки.
Проведеним оглядом місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучено до спец пакету за №7060602.
17.04.2020 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001574 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.
У своїх показаннях ОСОБА_3 повідомив, що в 1996 році в м. Біла Церква отримав посвідчення водія та про те, що в базах АРМОР, НАІС серія цього посвідчення, власником являється друга особа, він не знав, так як його ніколи не зупиняли працівники поліції та не перевіряли документи. 17.04.2020 року перебуваючи по власним справам неподалік с. Шкарівка, його було зупинено працівниками поліції Білоцерківського ВП, автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 від 19.12.1996.
Відповідно до рапорту працівника поліції, інспектора ГРПП в м. Біла Церква у Київській області ОСОБА_6 , останній перевіривши вище вказане посвідчення через базу АРМОР, НАІС дане посвідчення водія серія НОМЕР_1 належить іншому громадянину.
Клопотання про арешт слідчим подано з метою збереження речових доказів у справі, оскільки вилучене майно є речовим доказом та предметом злочину.
Як на правове обґрунтування накладення арешту слідчий посилається на положення ст. ст. 131,132, 170, 171 КПК України
Слідчий в судове засідання на розгляд клопотання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Володілець документів ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що він отримав посвідчення водія в Білоцерківському РЕВ ДАІ в Київській області після проходження навчання в автошколі. Чому по базі даних отримане ним посвідчення рахується за іншою особою, та зданим в архів не знає.
Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
При вирішенні клопотання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діючи у відповідності до вимог КПК України та виходячи із завдання кримінально провадження судовою процедурою має гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак слідчим у клопотанні не обґрунтовано та не доведено документами факти та обставини, які дають підстави для висновку, що посвідчення водія відповідає вищевказаним критеріям.
Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено злочин, слідчим до клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 3), електронний рапорт інспектора чергового Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області (а.с. 4), рапорт поліцейського Білоцерківського ВП ОСОБА_6 , у якому зазначається про що під час перевірки посвідчення водія були виявлено, що дане посвідчення рахується за іншою особою: ОСОБА_7 (а.с.5), прояснення ОСОБА_3 про те, що посвідчення водія він отримав після проходження курсів та здачі екзаменів в автошколі «Автоуч» (а.с. 6), протокол огляду місця події від 17.04.2020 у якому зазначено що об`єктом огляду є посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7-8), копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 КХА № НОМЕР_3 (а.с. 9), копія постанови про визнання посвідчення речовим доказом у справі (а.с. 10).
Наведені документи, на переконання слідчого містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України та що мало місце використання завідомо підробленого документа.
Водночас до матеріалів клопотання не додано доказів фактів тих обставин, на які посилається слідчий у клопотанні ,а саме того, що документ має ознаки саме підроблення, та що ОСОБА_8 усвідомлював, що використовував підроблений документ.
Водночас надані слідчому судді до матеріалів клопотання володільцем документу документи, а саме копія свідоцтва про навчання в автомобільній школі ТОВ «Автоуч», у якому зроблено запис про видачу посвідчення водія НОМЕР_1 вказують на відсутність вказаних у клопотанні обставини.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускають у цьому випадку застосування таких заходів, а накладення арешту на майно: посвідчення водія при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України,
постановив
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001574 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, а саме документу посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.04.2020 о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1