Справа № 509/1217/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області, у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017 за ч. 1 ст. 364, ч.3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017 за ч. 1 ст. 364, ч.3 ст. 357 КК України.

В тексті зазначеної скарги зазначено, що 16.03.2017 року заявником була надана заява про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді директора КП «Авангардкомунсервіс», шляхом зловживання своїм службовим становищем, використовуючи владні повноваження щодо впливу до підлеглих працівників ввіреного йому підприємства, а саме ОСОБА_6 , у січні місяці 2016 року заволодів його зарплатною карткою «Приватбанк» для користування чужими грошовими коштами, тобто обернув чуже майно на свою користь, чим спричинив матеріальні збитки заявнику і підприємству. У той же час, прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017 було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в ЄРДР заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст.. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Вважає, що рішення слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 11 травня 2019 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.
Заявник та його адвокат в судове засідання не з`явилися, надали суду клопотання, в якому скаргу підтримали та просили її задовольнити, розгляд скарги здійснювати за їх відсутністю.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заперечення на скаргу, в якому вважає скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що під час досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, в ході яких не здобуто достатньо доказів щодо наявного факту заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем з боку керівника КП «Авангардкомунсервіс» ОСОБА_5 , тому кримінальне провадження 11.05.2019 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

22.04.2020 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017.
Перевіривши надані матеріали скарги, дослідивши кримінальне провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК cлідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Також під час розгляду аналізованого виду скарг слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Судом досліджено матеріали кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017, в яких містяться докази, на які посилається слідчий при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження:

В ході досудового розслідування, в рамках зазначеного кримінального провадження визнаний потерпілим ОСОБА_4 та допитаний у якості потерпілого. Згідно його показів, завдяки протиправним діям ОСОБА_5 , як директора КП «Авангардкомунсервіс» він позбавлений права користуватися:

- паркувальним майданчиком, в який він вклав кошти у сумі понад 1200000 грн. На сьогоднішній день кошти за паркування збирає готівкою особа ОСОБА_7 , який прикривається іменем ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ;

- тимчасовими спорудами, які були встановлені згідно рішень Авангардівської селищної ради. На теперішній час вони заблоковані, підприємці які в них працювали змушенні були залишити їх через погрози та залякування підприємця по імені Майкл.

Тобто ОСОБА_5 йому завдано матеріальної шкоди на паркувальному майданчику на суму понад 1200000 грн., позбавлено можливості вести підприємницьку діяльність. Його незаконно позбавили права займатися підприємницькою діяльністю та отримувати доход.

Допитаний у якості заявник ОСОБА_6 зазначив, що з початку січня місяця 2016 року він був влаштований на роботу у якості паркувальника до КП «Авангардкомунсервіс». На работу влаштувався через знайомого ОСОБА_4 , з яким знайомий приблизно 2 роки, та з яким підтримує товариські стосунки. Саме той порекомендував його директору КП «Авангардкомунсервіс» ОСОБА_5 . Зарплатну картку «Приватбанку», яку він оформив на початку січня 2016 року, він передав особисто у руки ОСОБА_9 , який повідомив, що буде сплачувати йому заробітну плату особисто, а його картку він передасть ОСОБА_5 . З січня місяця він жодного разу не знімав гроші з власної зарплатної картки, нею не користався і від ОСОБА_10 дізнався, що вона знаходиться у доньки ОСОБА_5 , яка є студенткою і навчається в м. Київ. Йому заробітну плату платив ОСОБА_11 щомісячно і його вона влаштовувала до вересня місяця 2016 року. Вподальшому, ОСОБА_11 запропонував йому іншу посаду, за яку він теж отримував плату за працю, але вже не в КП «Авангардкомунсервіс». Тому 17 березня 2017, він отримав свою трудову книжку з записом, що він звільнений за власним бажанням. Його картка «Приватбанку» досі перебуває в ОСОБА_5 , або у його доньки, тобто йому ніхто не повертав.

В рамках розслідування вищезазначеного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду від 23.03.2017 отримано тимчасовий доступ у Авангардівській селищній раді, розташованій за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Добрянського,26, та в КП «Авангардкомунсервіс», розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Фруктова, 4/1, до:

1)особових справ: робітника КП «Авангардкомунсервіс» ОСОБА_6 та директора ОСОБА_5 ;

2)штатного розкладу КП «Авангардкомунсервіс» ;

3)трудових договорів між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період часу з 16.01.2016 до теперішнього часу;

4)трудових договорів між директором та бухгалтером КП «Авангардкомунсервіс» за період часу з 16.01.2016 до теперішнього часу;

5)табелів обліку робочого часу КП «Авангардкомунсервіс»;

6)платіжних відомостей щодо нарахування заробітної плати працівникам КП «Авангардкомунсервіс»;

7)посадових інструкцій директора, бухгалтера КП «Авангардкомунсервіс», а також ОСОБА_6 ;

8)завіреної належним чином копії статуту КП «Авангардкомунсервіс»;

9)завіреної копії рішення Авангардівської селищної ради про призначення голови селищної ради.

Вище вказані документи визнані речовими доказами та на них накладний арешт ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду від 28.03.2017.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду від 23.03.2017 отримано тимчасовий доступ у Публічному акціонерному товаристві Комерційного банку «ПриватБанк», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, до інформації стосовно руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 за проміжок часу з 16.01.2016 до 13.04.2017, яка вилучена 13.04.2017 з фотоматеріалами та роздруківками.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що в жовтні місяці 2014 року між КП «Авангардкомунсервіс», директором якого являється він, та ФОП « ОСОБА_12 », представником якого був ОСОБА_4 , було укладено договір про надання паркувальних місць на майданчику по вул. Базовій, смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області. Враховуючи, що це є територія Авангардівської с/ради, яка уповноважила КП «Авангардкомунсервіс» виступати операторами парковки, то саме він, як директор заключив цей договір з ФОП « ОСОБА_13 ». Згідно з договором ФОП « ОСОБА_13 » отримав 120 паркувальних місць. Цей договір був безстроковий. Згідно договору ФОП « ОСОБА_13 », повинен сплачувати щомісячно оплату на рахунок КП «Авангардкомунсервіс» в сумі в середньому від 23000 до 28000 грн.

Надалі, до КП «Авангардкомунсервіс» звернувся ОСОБА_4 , який забажав перезаключити договір з ФОП « ОСОБА_13 » на ФОП « ОСОБА_14 », представником якого виступав теж він. ОСОБА_4 пояснив це тим, що ФОП « ОСОБА_13 » відмовляється від подальшої співпраці щодо паркування транспортних засобів. Договір із ФОП « ОСОБА_13 » був розірваний у 2016 року, а договір із ФОП « ОСОБА_14 » був укладений приблизно в листопаді- грудні 2016 року. ОСОБА_4 , як представник ФОП « ОСОБА_14 » з січня 2017 року перестав сплачувати арендну оплату, мотивуючи тим, що в нього не має коштів. По цій причині, ОСОБА_15 надіслали листа до ФОП ОСОБА_14 щодо припинення дії договору щодо надання паркувальних місць на АДРЕСА_1 . У цьому листі вказувалися пункти, які були порушені ФОП ОСОБА_14 та які передбачають розірвання договору. Договір з ФОП ОСОБА_14 не діє з 1 березня 2017 року.

На запитання щодо того, яким чином заробітна картка громадянина ОСОБА_16 опинилася у його доньки, зазначив, що він своїй донці картки ОСОБА_16 не давав.

По кримінальному провадженню допитана бухгалтер КП «Авангардкомунсервіс»- ОСОБА_17 , яка зазначила, що їй не відомо про те, що зарплатна картка ОСОБА_6 перебувала у доньки ОСОБА_18 , яка навчається у м. Київ та яка нею ніби-то користувалася, як власною. За час її роботи бухгалтером, не було перерахування заробітної плати з КП Авангардкомунсервіс на карткові рахунки осіб, які не були працівниками КП.

По кримінальному провадженню допитана головний бухгалтер КП «Авангардкомунсервіс»- ОСОБА_19 , яка зазначила, що їй відомо про те, що між КП «Авангардкомунсервіс» та ФОП « ОСОБА_12 » був укладений договір про надання паркувальних місць на майданчику по АДРЕСА_1 . Згідно з договором ФОП « ОСОБА_13 » отримав 120 паркувальних місць, і за це повинен був сплачувати щомісячно арендну оплату на рахунок КП «Авангардкомунсервіс» в сумі в середньому від 23 до 28000 грн.

Договір із ФОП « ОСОБА_13 » був розірваний у 2016 року, а договір із ФОП « ОСОБА_14 » був укладений приблизно листопаді- грудні 2016 року. Цей договір був ідентичний попередньому з ФОП ОСОБА_13 , крім назви арендатора ФОП ОСОБА_14 . Договір теж передбачав щомісячну аренду оплату на рахунок КП «Авангардкомунсервіс» в сумі в середньому 28000 грн. ОСОБА_4 був представником ФОП « ОСОБА_14 ». Вона його знала, бо той з 2015 до 2016 року арендував селищний ринок. З грудня 2016 року ФОП ОСОБА_14 перестав сплачувати арендну оплату, про що вона доповіла своєму кервінику.

За час її роботи, жодних перерахувань на рахунок ФОП « ОСОБА_13 » з КП за будь-які поліпшення, не було, бо не було відповідних для цього документів щодо наявності таких поліпшень.

Їй нічого не відомо про те, що зарплатна картка ОСОБА_6 перебувала у доньки ОСОБА_20 .

По кримінальному провадженню допитаний завідуючий господарством КП «Авангардкомунсервіс»- ОСОБА_21 , який зазначив, що про аренду паркувальних місць на вул. Базовій, йому відомо лише те, що їх арендував ОСОБА_22 . Він не знає змісту договору аренди та не знає кількості арендованих ОСОБА_23 паркувальних місць. Він лише знає цю територію, на якій контролював порядок. Йому також не відома сума арендної плати, яку ОСОБА_11 повинен був сплачувати на рахунок КП за паркувальні місця.

Йому не відомі відносини ОСОБА_10 з КП «Авангардкомунсервіс», чув, що той мав заборгованість за аренду паркувальних місць та аренду селищного ринку. Але це не його справа, тому в подробицях нічого не знає. Також йому нічого не відомо про те, що зарплатна картка ОСОБА_6 перебувала у доньки ОСОБА_20 .

По кримінальному провадженню допитані паркувальники ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

В ході досудового розслідування 05.02.2019 до відділу прокуратури Одеської області спрямовувались на погодження письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.1 ст. 364 та ч.3 ст. 357 КК України разом з матеріали кримінального провадження, однак повернуто до прокуратури без погодження у зв`язку із тим, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України із за відсутності розміру шкоди, необхідного для диспозиції ст. 364 КК України, а також враховуючи фактичне виконання зі сторони ОСОБА_6 із надання послуг паркування, відсутня суспільна небезпека зазначеного діяння .

В частині заволодіння іншим особистим документом, встановлено, що ОСОБА_6 самостійно добровільно віддав зазначену банківську картку та претензій до керівника КП «Авангардкомунсервіс» немає.

Під час досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, в ході яких не здобуто достатньо доказів щодо наявного факту заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем з боку керівника КП «Авангардкомунсервіс» ОСОБА_5 , тому кримінальне провадження 11.05.2019 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим дотримано вимоги кримінально-процесуального законодавства, та під час досудового розслідування даного кримінального провадження було повно та всебічно досліджені обставини провадження, на виконання вимог ч.2 ст. 9 КПК України, проведені необхідні слідчі дії, в тому числі допитані свідки та надана їм правова оцінка.
Оцінюючи на предмет законності дану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її провадження.
Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що в ході вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що органом досудового розслідування проведено повне та об`єктивне досудове розслідування та доводи заявника перевірені в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000536 від 16.03.2017 за ч. 1 ст. 364, ч.3 ст. 357 КК України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1