Справа № 461/8771/19
Провадження № 1-кс/461/1351/20
У Х В А Л А
24.02.2020 року

слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління поліції у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рускінське Сургутського району Тюменської області Російської Федерації, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє 20 березня 2019 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 1, 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 02 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000800 від 11 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 10 листопада 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, знаходячись у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту із ОСОБА_7 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_7 , наніс останньому численні удари руками і ногами по голові та тулубу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми, крововиливів у підм`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, набряк головного мозку, внаслідок яких ОСОБА_7 помер на місці події. Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України як умисне вбивство.

Слідчий зазначає, що 13 листопада 2019 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який у подальшому був продовжений та спливає 02 березня 2020 року.

Ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, оскільки ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- продовжити злочину діяльність;

- впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою зміни їх показів під час досудового розслідування чи судового провадження.

Просить суд продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 02 місяці.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою заперечили. Захисник зазначає, що підозра є необґрунтованою. Факт нанесення тілесних ушкоджень підозрюваний не заперечує, проте останній не мав умислу на вбивство, що просила врахувати при прийнятті рішення. Підозрюваний не перешкоджає проведенню досудового розслідування. Ризики наведені слідчим формально, докази на підтвердження їх існування відсутні. У зв`язку з тривалим триманням ОСОБА_5 під вартою прокурор був зобов`язаний навести нові ризики. ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, а відсутність родини, дітей та роботи не може бути підставою для продовження строків тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України мета застосування запобіжного заходу визначена як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також як запобігання спробам, вчинити інші незаконні дії, в т.ч. переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, суд вважає що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, про що в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, зокрема:

- дані протоколу огляду місця події зі схемою від 11 листопада 2019 року - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті;

- показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- дані огляду трупа ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року, під час якого вилучено його одяг;

- висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 1123/2019 від 12 грудня 2019 року, згідно з яким смерть настала внаслідок тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців та саден на голові, крововиливів в м`які покрови голови, субдуральної гематоми, крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим та прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування певних ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Суд вважає, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, про що свідчить той факт, що останній неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, дітей на утриманні не має), не працює), тому злочинними діями може здобувати собі засоби для існування.

Слідчим суддею не виключається також можливість впливу підозрюваного на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою зміни їх показів під час досудового розслідування чи судового провадження з метою уникнення відповідальності чи пом`якшення покарання.

Судом береться до уваги надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , відноситься до особливо тяжких злочинів. Згідно з санкцією статті, у разі визнання його винуватим, він може бути позбавлений волі на строк до 15 років.

Наведене разом із суворістю можливого покарання може схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя вважає неспроможною позицію сторони захисту щодо відсутності доказів на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Судом враховується також те, що у кримінальному провадженні призначено проведення додаткової судово-медичної та молекулярно-генетичної експертиз.

Відтак, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на два місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З клопотання та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, позбавивши особу життя.

Враховуючи зазначені обставини, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне при продовженні строку дії запобіжного заходу не застосовувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Керуючись ст.ст. 371-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на два місяці по 23 квітня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1