Провадження № 1-кс/537/340/2020
Справа № 537/1124/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, де просить накласти арешт на речовий доказ, а саме: транспортний засіб ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, та/або користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та визначенням місця зберігання речового доказу на території ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Приходька, 69-Б, а також на ключ від автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , страховий поліс №ОА12110882.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000521 від 03.04.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Встановлено, що 03.04.2020 близько 08:15 год., на перехресті вулиць І.Мазепи та Горького в м. Кременчуці, сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Ford» Mustang, д.н.з. НОМЕР_4 та ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого пасажири автомобіля ВАЗ гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження. 03.04.2020 в ході огляду ДТП було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , страховий поліс № ОА 12110882, котрі було направлено на зберігання до ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області. Постановою слідчого дане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Беручи до уваги те, що в ході проведення досудового розслідування постала необхідність у проведенні відповідних судових експертиз та виконання інших слідчих дій для встановлення об`єктивної істини у справі, прокурор просить накласти арешт на вилучене майно.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду клопотання, причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не надав.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Як встановлено в судовому засіданні, СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2020 за №0000521 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по факту того, що «03.04.2020 близько 08:15 год., на перехресті вулиць І.Мазепи та Горького в м. Кременчуці, сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Ford» Mustang, д.н.з. НОМЕР_4 та ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого пасажири автомобіля ВАЗ гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження».
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Однак, згідно вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Однак, згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Таким чином, неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про арешт майна, свідчить про фактичне невиконання обов`язку доведення необхідності накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, що позбавляє можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, необхідних для вирішення питання про накладення арешту, що є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання, в зв`язку з чим клопотання прокурора про накладення арешту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1