Справа №487/8888/19
Провадження №1-кс/487/9299/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,-
ВСТАНОВИВ:
05.12.2019 року до суду надійшла скарга представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , в якій він просила скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 22.11.2019 року про відмову визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р.; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р. шляхом винесення відповідної постанови та надати ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000790, внесене до ЄРДР 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. Звернувшись до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням про визнання в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 потерпілим, надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також проведення слідчий (розшукових) дій та інш., отримав постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 22.11.2019 року про відмову визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р. Таке рішення слідчого, скаржник вважає необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою.

Скаржник до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за своєї відсутності, вимоги підтримав.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за своєї відсутності, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000790, внесене до ЄРДР 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

19.11.2019 р. адвокатом ОСОБА_3 на адресу ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, надіслано клопотання про визнання в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 потерпілим, надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також проведення слідчий (розшукових) дій та інш.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 22.11.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р. з посиланням на те, що адвокатом ОСОБА_3 не надано жодних фактичних доказів щодо заподіяння ОСОБА_5 матеріальної чи моральної шкоди кримінальним правопорушенням та те, що адвокат ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, саме з клопотанням, а не з заявою про визнання ОСОБА_5 потерпілим.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 22.11.2019 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 не було завдано шкоду, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 не було завдано шкоди.

З огляду на викладене посилання слідчого в постанові від 22.11.2019 року на відсутність будь-яких фактичних доказів вважати ОСОБА_5 потерпілим є передчасним та не вірним.

В свою чергу, викладені у скарзі ОСОБА_3 фактичні обставини справи дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, а саме визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р. шляхом винесення відповідної постанови та надати ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303-304, 307, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 22.11.2019 року про відмову визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7