Справа № 317/207/18
Провадження № 1-кп/317/46/2019
ВИРОК
Іменем України
23 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Запорізького районного суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації, раніше не судимий.
за обвинуваченням у скоєнні правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення, внаслідок чого змінено обвинувачення відносно ОСОБА_4 та встановлено наступне:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.11.2017 року в період часу з 22:00 до 24:00 годин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю огорожі, пройшов на територію земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув закопані в землю стовпчики у вигляді металевих кутників, у кількості 6 штук, довжиною близько 2-2,5 м кожен, загальною вагою 130 кг, вартістю згідно висновку експерта №10-36 від 11.01.2018 року 6 грн. 03 коп. за 1 кілограм, після чого переніс до веранди власного будинку, таким чином отримавши реальну можливість розпоряджатися ними, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 783 грн. 90 коп.
Крім цього, 15.12.2017 в період часу з 22:00 до 24:00 годин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю огорожі, пройшов на територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув закопаний в землю стовпчик у вигляді металевого Т-подібного профілю, а також зняв одну секцію металевого паркану та дерев`яну лавку з двома металевими боковинами, загальною вагою металевих деталей 40 кг, вартістю згідно висновку експерта №10-36 від 11.01.2018 року 6 грн. 03 коп. за 1 кілограм, після чого переніс вказані речі до веранди власного будинку, отримавши реальну можливість розпоряджатися ними, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 241 грн. 20 коп.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1025 гривень 10 копійок.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочинів та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 28.11.2017 року в період часу з 22:00 до 24:00 годин ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю огорожі, пройшов на територію земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та витягнув закопані в землю стовпчики у вигляді металевих кутників, після чого переніс до веранди власного будинку і розпорядився ними. Окрім того, 15.12.2017 в період часу з 22:00 до 24:00 годин ОСОБА_4 , повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю огорожі, пройшов на територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та витягнув закопаний в землю стовпчик у вигляді металевого Т-подібного профілю, а також зняв одну секцію металевого паркану та дерев`яну лавку з двома металевими боковинами, після чого переніс вказані речі до веранди власного будинку, отримавши реальну можливість розпоряджатися ними. В скоєному розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєних злочинів, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 дослідив матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, їх суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, характеризуючі особистість обвинуваченого обставини - раніше не судимий, не має постійного місця проживання та реєстрацію, не одружений, офіційно не працює, відсутні на утриманні інші особи.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставин, які обтяжуюють покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 правопорушення, дані про його особу, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до п.п. 4, 5, 7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового розгляду не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки .
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: металевий кутник, що зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , вважати переданими за належністю власникові.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Запорізького районного суду ОСОБА_1