УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2020 Справа №607/4640/20

Номер провадження 1-кп/607/1106/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0003610 від 18 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2020 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000556 від 26 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в рамках якого до останнього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2020 року, останньому продовжено строк дії такого запобіжного заходу до 10 червня 2020 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2020 року кримінальне провадження №0003610 від 18 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та кримінальні провадження №0000857 від 13 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, №0003636 від 21 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, №0000556 від 26 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер №0003610 (судовий номер провадження №607/4640/20).

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 10 червня 2020 року.

Захисник-адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_11 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому. Захисник просить у його задоволенні відмовити, оскільки обсяг наявних ризиків зменшився, оскільки потерпілі уже допитані судом, а тому ризик впливу на них відсутній. З урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, та наявності у нього постійного місця проживання просить змінити ОСОБА_11 вищевказаний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, в порядку вимог ч.3 ст. 331 КПК України, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_11 слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк продовження якого закінчується 10 червня 2020 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_11 у разі визнання його винуватим в злочині, у вчиненні якого він обвинувачуються; задовільний стан його здоров`я; дані, що характеризують його особу, зокрема обвинувачений раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин; наявність дев`яти повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, обвинувальні акти по яких направлено у відповідні суди; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків не одружений, не працюючий, відсутність у нього родини та утриманців.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачуються у вчиненні умисних, у тому числі тяжких злочинів проти власності.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобіганні порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу. По справі слід провести судовий розгляд, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_11 , суд дійшов висновку, що вищевказані обставини, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою останньому на строк, що не перевищує 60 днів до 01 серпня 2020 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 серпня 2020 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження №0003610 від 18 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, відкласти до 14 год. 00 хв. 18 червня 2020 року.

Копію ухвали направити Начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

СуддяОСОБА_1