Дата документу 26.03.2020
Справа № 334/1958/18
Провадження № 1-кп/334/167/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000602 від 18 лютого 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, неодруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.10.2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст. 69 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 11.10.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя та остаточно призначено покарання у вигляді 2 роки 3 місяці. 25.04.2007 року звільнився у зв`язку з відбуттям покарання;

- 27.05.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.263, КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28.01.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309, ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді штраф на суму 850 гривень.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2018 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кіоску «Салтівський М`ясокомбінат», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, буд.2, діючи з умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, на підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 , 1961 року народження, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, вкусив останнього за середню фалангу 5 пальця правої кисті, чим спричинив відкритий перелом в ніжній її третині зі зміщенням кісткових фрагментів та наніс удар ногою в область правої великогомілкової кістки, заподіявши потерпілому частково закритий перелом внутрішнього виростка без зміщення кісткових фрагментів, заподіявши тілесні ушкодження які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили довготривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні зазначеного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив, що підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 , вкусив останнього за фалангу пальця правої кисті та наніс удар ногою в область правої ноги, в результаті яких спричинив тілесні ушкодження. Щиро кається в скоєному злочині. Просить суд суворо його наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» у умисному тілесному ушкодженню, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою тяжких наслідків повністю доведена.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило.

Таким чином, враховуючи данні про особу обвинуваченого, обставини, які як пом`якшують так і обтяжують його покарання в своїй сукупності свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до обвинуваченого слід застосувати правила ст..75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням, поклавши у відповідності до вимог ст..76 ч.1 п. п. 1,2, ч. 3 п. 2 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази по справі та судові витрати - відсутні.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Запобіжний захід - не застосувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1