Справа № 352/935/20
Провадження № 1-кп/352/203/20
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 червня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000153 від 30.03.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 15.05.2020 р. обвинуваченому у рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.07.2020 р. з можливістю внесення застави.

Прокурор заявив клопотання, які підтримав у підготовчому судовому засіданні, про обрання обвинуваченому, якому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, для запобігання таким ризикам, як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які не заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Згідно висновку Конституційного Суду України, викладеному в рішенні від 23.11.2017 р. № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст.29 Конституції України).
Крім того, Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого тяжкого злочину, того, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення крадіжок, що йому інкриміновано вчинення чотирьох крадіжок за період з жовтня 2018 р. до березня 2020 р.; враховуючи недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачений не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не має утриманців, не працює, не має постійного джерела доходів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, враховуючи обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, його тяжкість, майновий і сімейний стан обвинуваченого та вказані вище ризики.

Розмір застави визначається судом у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 314, 315 ч.3 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2020 року.

Розмір застави визначити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2265 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1