Справа № 521/6162/17
Номер провадження:1-кп/521/648/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
представник потерпілої особи ОСОБА_4
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
в присутності обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_12 , за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність. Його думку підтримав представник потерпілого.
Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наводячи доводи на підтвердження своєї позиції.
Суд вважає, що строку тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.
ОСОБА_12 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. При цьому, суд не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій та обмеження її конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченій, судом не встановлено та суд вважає за необхідне з урахуванням зменшення ризику переховування від слідства, думки учасників процесу та ухвали судді від 18.12.2017 року застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави зменшивши його розмір відповідно до вимог ч.4 ст. 182 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_12 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 13.12.2018 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення обвинуваченим ОСОБА_12 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 52860 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1