печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9562/20-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 07.02.2020 року, приблизно о 20:00 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Зара», що належить ТОВ Зара Україна та розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, маючи намір скоїти крадіжку чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно небезпечних наслідків, з особистих корисливих мотивів, з метою власного збагачення та будучи впевненою, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу намагалась таємно викрасти з зазначеного магазину одну пару жіночого взуття чорного кольору, артикул 3208/510/040/39, вартістю 832,50 грн. що належить ТОВ Зара Україна, однак, довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_7 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була зупинена працівником охорони разом зі схованим нею належним ТОВ Зара Україна майном.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від її волі, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

26.02.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 повністю визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_7 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор, захисник адвокат ОСОБА_5 та законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 не заперечували, щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_7 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання, щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 26.02.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_7 про примирення.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

- пара жіночого взуття чорного кольору, артикул 3208/510/040/39, яка передана на відповідальне зберігання представнику потерпілого залишити ТОВ Зара Україна за належністю;

- DVD-R диск, який долучено до матеріалів досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1