"19" лютого 2020 р. Справа № 363/2242/19
УХВАЛА

19 лютого 2020 року, Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000255 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за №0000255 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які послугували його обранню на даний час не відпали, підстав для заміни та скасування запобіжного заходу не вбачається, тому просив його продовжити на два місяці, у зв`язку із наявністю ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Стосовно клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу категорично заперечувала.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора, та зазначила, що наполягає на продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час, оскільки вважає, що ризики які послугували підставою для обрання запобіжного заходу на теперішній час відпали, дана особа тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, будь-якого впливу або тиску на свідків вчинити не зможе, а тяжкість покарання не може впливати на обрання запобіжного заходу. Крім того, зазначила, що ОСОБА_6 не має можливості впливати на свідків та переховуватися від суду, оскільки має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та прокурором не доведено обставин того, що обвинувачений переховувся від органів досудового розслідування, а процесуальні документи щодо затримання обвинуваченого та оголошення його у розшук взагалі містять суттєві процесуальні порушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Як вбачається із наданої копії паспорта ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце проживання, не судимий, на утриманні має малолітню дитину, а також не доведення стороною обвинувачення збереження ризиків переховування обвинуваченого від судового слідства та незаконного впливу на свідків, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч.2 ст.121 КК України не може бути підставою для продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, в певний час доби з 18.00 год до 07.00 год., строком на два місяці, тобто до 19 квітня 2020 року включно.
Звільнити ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 зобов`язання передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , у період часу з 18.00 год. до 07.00 год., крім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом до суду, прокурора, перебування в приміщенні суду під час розгляду кримінального провадження;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками;

- не відвідувати місця, де проводяться розважальні заходи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордоний паспорт.

Строк дії ухвали до 19 квітня 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Обвинувачений _____________________ ОСОБА_6

Захисник ___________________________ ОСОБА_5