Житомирський апеляційний суд
Справа №287/66/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія СТ. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції з Олевським районним судом Житомирської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 03 червня 2020 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:
Начальник СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, запобігання спробам ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 03 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено частково та застосувано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ Житомирської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , міського голови Олевської міської ради об`єднаної територіальної громади Житомирської області, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - забороні з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких перебуватиме кримінальне провадження, залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із місця свого проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні. Строк дії ухвали визначено до 01.08.2020 року включно. В решті клопотання відмовлено.

Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливо незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Так як ОСОБА_7 перебуває на посаді міського голови Олевської міської ради об`єднаної територіальної громади Житомирської області, тому він має доступ до документів, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження. При розгляді клопотання встановлено, що в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів в Олевській міській раді керівництвом Олевської міської ради не надано всіх документів, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема проектно-кошторисної документації передбаченої ухвалами слідчого судці від 12.03.2019 року та 27.05.2019 року, тому особа, стосовно якої розглядається клопотання, з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх, а також незаконними засобами впливатиме як на свідків, так і на інших учасників кримінального провадження, яких необхідно допитати в якості свідків з метою встановлення фактів та обставин, що підлягають доказуванню. ОСОБА_7 , повідомив, що, дійсно, він як посадова особа органу місцевого самоврядування видає накази та розпорядження стосовно працівників Олевської міської ради, зокрема, видає остаточні документи щодо прийняття на роботу, звільнення з роботи, преміювання чи не преміювання працівників, тобто може тим чи іншим чином впливати на працівників міської ради, окремі, з яких є свідками у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває на посаді міського голови Олевської міської ради об`єднаної територіальної громади Житомирської області, раніше не судимий, одружений, є головою опікунської ради Олевської об`єднаної територіальної громади, головою комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Олевської об`єднаної територіальної громади, тобто у останнього міцні соціальні зв`язки. Незважаючи на це, у разі визнання винуватим ОСОБА_7 за ч.5 ст.191 КК України йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, вказаний злочин є особливо тяжким злочином та вчинений підозрюваним у зв`язку з перебуванням останнього на вищевказаній посаді, із використанням свого службового становища. Все вищезазначене в сукупності підтверджує ризик знищення, приховання або спотворення будь-якого документу ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, а також можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя умотивував своє рішення ще й тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, один з яких, а саме за ч 5 ст.191 КК України належить до особливо тяжких злочинів, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, приховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, і тому неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Посилається на те, що слідчим та прокурором у ході судового розгляду не доведено належним чином можливості досягнення, передбаченої ст.177 КПК України, мети застосування запобіжного заходу, а також наявності ризиків, як і не спростовано доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри. Суд при обранні запобіжного заходу дійшов помилкового висновку щодо обгрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Орган досудового розслідування у своєму клопотанні, а також суд в оскаржуваній ухвалі обґрунтовує підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень рядом зібраних доказів (висновком судово-економічної експертизи № 13/20 від 25.02.2020 року, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 13/20 від 18.03.2020 року, довідкою Північного офісу Держаудитслужби України від 01.08.2019 року та матеріалами перевірки фінансово-господарської діяльності Олевської міської ради та ПП «Артембуд»). Відповідно до резолютивної частини висновків експертиз на ряд питань експертом не надано відповіді, інші - частково висвітлено, що також спростовує доводи про ніби-то обгрунтованість підозри. Крім того, посилання на лист Олевського ВП від 06.08.2019 року як на доказ у кримінальному провадженні є недопустимими, оскільки документ створений безпосередньо органом досудового розслідування, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження. Кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає обставинам справи, викладеним у клопотанні та повідомленні про підозру. Також, обставини щодо вчинення кримінального правопорушення не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, до клопотання слідчим недолучені та у матеріалах справи відсутні: договір № 461 від 21.12.2018 року укладений між Олевською міською радою Житомирської області та ПП «Артембуд» про капітальний ремонт дороги по вул. Свято-Миколаївській в м. Олевськ Житомирського району; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року за формою КБ-3; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року форми КБ-2В; листи скерування Олевською міською радою, реєстрації та взяття на облік вище перелічених документів Управлінням Державної казначейської служби в Олевському районі Житомирської області; процесуальні документи, в тому числі негласних слідчих дій щодо підтвердження доводів підозри та клопотання щодо попередньої змови ОСОБА_7 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (роздруківки телефонних дзвінків, протоколи допитів, протоколи негласних слідчих дій, тощо); акт прийому передачі наданих послуг № 13/18 від 22.12.2018 року до договору надання послуг № 13/18 від 22.12.2018 року з технічного нагляду; договір надання послуг № 13/18 від 22.12.2018 року з технічного нагляду; процесуальні документи на підтвердження доводів клопотання щодо не проведення будівельних робіт по вул. Свято-Миколаївській в м. Олевськ у грудні 2018 року (протоколи огляду місця події, протоколи контролю за вчиненням злочину, тощо), за умови, що кримінальне провадження розпочато 04.01.2018 року; інші документи, обумовлені в повідомленні про підозру від 13 квітня 2020 року. Тобто, слідчий та прокурор не довели наявності обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. При цьому, судом безпідставно не враховано доводи сторони захисту про те, що кошти, у розтраті яких підозрюється ОСОБА_7 , не є коштами місцевого бюджету, а є субвенцією із Державного бюджету. Відтак, для їх додаткового виділення необхідно було пройти визначені законодавством погоджувальні та перевірочні процедури, що спростовує доводи сторони обвинувачення щодо незаконності використання коштів. Судом не враховано, що ризики, для запобігання яких має обиратися запобіжний захід та які визначені ч.1 ст.177 КПК України, відсутні. Із клопотанням про обрання запобіжного заходу слідчий звернувся до суду ще у квітні. Однак, розгляд клопотання по суті відбувся 03.06.2020 року. За цей час усі ризики, про які у клопотанні вказував слідчий, нівелювались як внаслідок перебування ОСОБА_7 на самоізоляції, коли він об`єктивно не міг би вплинути на свідків, знищувати або спотворювати докази або іншим чином перешкоджати слідству, так і загалом внаслідок спливу значного терміну. При цьому, слідчий та прокурор не надали до суду доказів, які би свідчили про намагання ОСОБА_7 ухилитися від слідства або перешкоджати досудовому розслідуванню упродовж місяця після подачі клопотання до суду. Тобто, слідчим не обґрунтовано, що ОСОБА_7 , у разі обрання іншого запобіжного заходу, та перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 розпочато 04.01.2018 року, тобто більше 2 років тому, та у випадку наявності реальних намірів в будь-якої особи, у тому числі підозрюваного у кримінальному провадженні, без посилання на особу ОСОБА_7 , оскільки останній вказаних намірів не мав та не має, письмові докази вже на час подачі слідчим клопотання 22.04.2020 року були б безперешкодно знищені, а необхідні речі і документи підробленні. Суд не звернув уваги, що у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують коло персональних повноважень ОСОБА_7 як Олевського міського голови щодо вчинення тих чи інших дій, пов`язаних із його посадовими обов`язками, а також персональних повноважень інших посадових осіб міської ради та працівників апарату, зокрема статут, положення ради, накази про розподіл обов`язків, посадові обов`язки працівників ради, інше. Таким чином, слідчим не доведено, що ОСОБА_7 в силу своїх функціональних обов`язків може вчинити дії, спрямовані на перешкоджання слідству. Більше того, у клопотанні та доданих матеріалах не було обґрунтовано необхідність у допиті свідків після подачі клопотання, на яких ОСОБА_7 може мати безпосередній вплив (бухгалтерів, членів тендерного комітету та працівників Олевської міської ради). Для проведення вказаних процесуальних та слідчих дій за проміжок часу понад 2 роки з часу внесення відомостей до ЄРДР слідство мало часу більше, ніж цього вимагає КПК України. При цьому, слідчий не долучив до клопотання ні вказівок прокурора про необхідність проведення тих чи інших слідчих або процесуальних дій, ні плану здійснення досудового розслідування. Відтак, доводи про необхідність проведення допиту вказаних осіб є голослівними. ОСОБА_7 не може безпосередньо впливати у будь-який спосіб на працівників міської ради у тому числі й через те, що він самостійно не приймає рішення про працевлаштування до міської ради. Зайняття посад відбувається за результатами проведення відповідних конкурсів. Доводи слідчого щодо ненадання Олевською міською радою Житомирської області ряду документів на виконання ухвал суду від 12.03.2019 року та від 27.05.2019 року у справі № 287/66/19 не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки цими судовим рішеннями неконкретизовано перелік документів за індивідуальними ознаками, а вказано лише загально прийняті в діловодстві назви (проектно-кошторисна документація, додатків до тендерної документації, інші), що не дає можливості встановити якого саме об`єкта будівництва, наданих послуг, якого року побудови ці документи стосуються. Судом не враховано, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 13.06.2020 року, а тому незаконно встановив строк дії запобіжного заходу до 01.08.2020 року. Крім того, поклавши на ОСОБА_7 обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками, слідчий суддя не вказав, хто саме є свідками у кримінальному провадженні. Внаслідок цього, на ОСОБА_7 покладено надмірний тягар, адже м.Олевськ є невеликим містом, а враховуючи специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, свідком у кримінальному провадженні може бути будь-який житель міста.

Заслухавши доповідь судді, захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної захисника, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків, продовження вчиняти правопорушення, в якому підозрюється не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався не в повній мірі, частково задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, з достатньою повнотою не обгрунтував та не навів мотивів застосування саме такого запобіжного заходу з огляду на наведення наявних на думку досудового слідства, ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та висновків щодо досягнення таким чином мети застосування запобіжного заходу. Таким чином вважати, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України колегія суддів підстав не вбачає, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, виходячи з наступного.

Так з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, що підтверджується доказами, на які посилається прокурор, та матеріалами кримінального провадження, яким слідчим суддею надано належну оцінку з огляду на стадію кримінального провадження та повноваження слідчого судді щодо оцінки доказів в ньому, а тому доводи захисника про необгрунтованість підозри ОСОБА_7 є не знайшли свого підтвердження. При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності в нього повноважень для надання такої оцінки наданим органом досудового слідства доказам, як того вимагає сторона захисту, враховуючи , що на даній стадії, вирішуючи питання обгрунтованості підозри, слідчий суддя повинен встановити, чи надано органом досудового розслідування докази того, що особа могла вчинити дане правопорушення.

Разом з тим як слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, так і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, як підстави обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту посилаються на те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Однак, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження за ч.1 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.191, ч.ч.3,4 ст.358 КК України здійснюється з 04.01.2018 року, тобто більше двох років. За час розслідування провадження, було допитано свідків, вилучено необхідні документи та проведено ряд експертиз. За таких обставин є незрозумілим як домашній арешт, в тому числі і в нічний час зможе запобігти ризикам, передбаченими п.п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилають слідчий та прокурор.

Частково обгрунтованими є доводи сторони захисту щодо визначення строку дії запобіжного заходу поза межами строку досудового розслідування, оскільки не дивлячись на те, що на час розгляду даного клопотання в суді першої інстанції строк досудового розслідування було встановлено до 13.06.2020 року, слідчим суддею було визначено срок дії запобіжного заходу до 01.08.2020, що є помилковим. Разом з тим в ході апеляційного розгляду прокурором було надано постанову прокурора від 12.06.2020 про продовження строку досудового розслідування до 14.07.2020 року із вказівкою на те, що досудове розслідування фактично вже завершено, та в зазначений термін буде закінчено і направлено до суду.

Сторона захисту не заперечувала проти зазначеної обставини, вказавши, що все одно строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Підсумовуючи наведені обставини, з огляду на пояснення учасників провадження, та матеріали кримінального провадження, враховуючи стадію досудового розслідування кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає підстав до застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває на посаді міського голови Олевської міської ради об`єднаної територіальної громади Житомирської області, однак за поясненнями учасників судового розгляду 04.06.2020 ухвалою слідчого судді відсторонений від даної посади, раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки, такого запобіжного заходу, як домашній арешт, втому числі і в нічний час, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в межах строків досудового розслідування , який буде відповідати меті застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України вбачаються підстави до часткового задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 03 червня 2020 року скасувати.

Постановить нову ухвалу, якою клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

1)з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та/або роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків встановити до 14.07.2020 р.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: