У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

12.06.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грімне Городоцького району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Грімне Городоцького району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в :
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 22.01.2019 р. вирок Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2018 р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України кожного скасовано, ухвалено призначити новий розгляд даного кримінального провадження.

З огляду на положення ч. 6 ст. 34 КПК України, ухвалою судді від 28.02.2019р. призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000882 від 16.11.2015 р. про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 296 КК України кожного.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 клопоче про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам КПК України, зокрема, у ньому не міститься належного формулювання обвинувачення, воно є неконкретним та незрозумілим, усупереч ст. 91 КПК України, у ньому не зазначено мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, не розкрита форма вини, прокурором порушена презумція невинуватості його підзахисних, копія обвинувального акту, яка вручена обвинуваченим не відповідає копії обвинувального акту, який міститься у матеріалах провадження, інше, про що подав суду також письмове клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді підтримали заявлене захисником клопотання з мотивів, наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в суді щодо задоволення клопотання про повернення обвинувального акту заперечив, вказав, що такий відповідає вимогам ст. 291 КПК України, крім того, зазначив, що у обвинувальному акті зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути досліджені під час судового розгляду, просить у задоволенні клопотання відмовити.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у загальному підтримали позицію прокурора.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Частиною 2 статті 291 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

За правилами ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення, обставини які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.

Зазначена правова позиція збігається з правовою позицією Верховного Суду України у справі №5-50кс15 від 09.07.2015 р.

У кримінальному провадженні №0000882 від 16.11.2015 р. досудове розслідування завершене складанням обвинувального акту на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до положень ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального Акту до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

Захисник покликається на те, що обвинувальний акт, вручений обвинуваченим, не відповідає обвинувальному акту, долученому до матеріалів провадження, зокрема, не містить печатки, а отже, є незавірений керівником, обвинувальний акт вручено у одному примірнику для двох обвинувачених, що не відповідає положенням кримінального процесуального закону. Дане покликання прокурором не спростовано.

За положеннями ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом та повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Так, у Реєстрі зазначено про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України від 16.11.2015 р., а також про винесення Постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 296 КК Ураїни, між тим, зміст Постанови заступника начальника СВ Городоцького ВП ГУ НП у Львівській області від 30.05.2016 р., його резолютивна частина, не відповідає зазначеному у Реєстрі, а отже, не відповідає вимогам КПК України.

Так, вищевказаною Постановою кримінальне провадження №0000882 від 16.11.2015 р. за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постановлено закрити. Водночас, постановлено розпочати досудове розслідування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Між тим, в матеріалах судового провадження, а також у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до Обвинувального Акту, відсутні будь-які дані про внесення відомостей за ч. 2 ст. 296 КК України до ЄРДР (т.2 а.с. 226-230).

На це звернула увагу також і колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в ухвалі від 22.01.2019 року.

Покликання прокурора на те, що даною Постановою по суті відбулось перекваліфікація складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України, не заслуговує на увагу, з огляду на зміст резолютивної частини Постанови.

Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

За положенням п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокуророві, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Оскільки вищеозначені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, вказані порушення та невідповідність вимогам процесуального законодавства в обвинувальному акті під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, постановляючи вирок у межах неконкретного обвинувачення та повторивши його недоліки, суд може постановити незаконне і необгрунтоване рішення, що потягне за собою його скасування, а тому, вважає, що обвинувальний Акт підлягає поверненню керівникові Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, як такий, що не відповідає вимогам цього кодексу.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000882, складений відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України на кожного, повернути керівникові Городоцької місцевої прокуратури Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.06.2020 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1