Справа № 388/1000/19
Провадження №1-кп/403/103/19
У Х В А Л А

17 грудня 2019 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника (адвокат): ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка по кримінальному провадженню за №0000390 від 12 червня 2019 року за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Долинська Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, судимого: 10 грудня 2009 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 13 жовтня 2010 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до позбавлення волі на чотири роки; 16 лютого 2011 року перегляд вироку Долинським районним судом Кіровоградської області, рахувати засудженим за ч. 2 ст. 185, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, міра покарання до позбавлення волі на чотири роки шість місяців; 26 червня 2018 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, не працює, жителя за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими,- В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 19 липня 2018 року біля 21.30 години на території домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , з автомобіля "Москвич", таємно, викрав акумуляторну батарею «А-mega 6 СТ-60 Premium", згідно висновку товарознавчої експертизи за №2438/19-27 від 26 червня 2019 року, майно, вартістю 1345.20 грн., чим причинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки і вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 28 травня 2019 року біля 15.00 години перебував у господарській будівлі (гараж) ОСОБА_8 в гаражному кооперативі "Пролісок" по вулиці Нова у м. Долинська Кіровоградської області, де, таємно, викрав автомобільні світлодіодні лампи на вісім ламп, дві автомобільні світлодіодні лампи жовтого кольору, згідно висновку товарознавчої експертизи за №2383/19-27 від 26 червня 2019 року, майно, вартістю 261.90 грн., чим причинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки і вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засідання захисник (адвокат) ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вважають, що клопотання про визнання доказів недопустимими є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими підлягає вирішенню судом у нарадчій кімнаті під час постановлення вироку. У судове засіданні потерпілий ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 не з`явилися, про день та час судового розгляду кримінального провадження по суті їх повідомлено, заяви про відкладеннясудового засідання чи про причини неячвки не подано.

Заслухавши учасників судового провадження, судом встановлено наступні обставини. У судовому засідання захисник (адвокат) ОСОБА_4 подав до суду клопотання про визнання доказів недопустимими. Клопотання обгрунтовується тим, що протоколи огляду місця події та висновки експерта є недопустимими доказами, так як отримані внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону. Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані. Статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Таким чином, клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими є передчасним, та таким, що відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, підлягає вирішенню в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Керуючись ст.ст.84,87,89,372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Визнати клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими передчасним, таким, що відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, підлягає вирішенню в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст.392 КПК України.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області: ОСОБА_1