Справа № 405/7055/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого - ОСОБА_1
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004433 від 22.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молодецьке, Знам`янського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого утриманців, працюючому на посаді охоронця в СВГ «Микола», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

22 травня 2015 року близько 14:45 години ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Кірова в місті Кропивницький зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Преображенської та наближаючись по другорядній дорозі до нерегульованого перехрестя вулиці Кірова та вулиці Преображенської, порушив пункти Правил дорожнього руху України (далі ПДР):

Вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено»;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху
під час руху був неуважним, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» і при проїзді без зупинки нерівнозначного перехрестя, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по вулиці Преображенській, яка є головною дорогою стосовно вулиці Кірова зі сторони вулиці Велика Перспективна в напрямку вулиці Червоногвардійської.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки справа в області основи задньої черепної ямки, гематоми м`яких тканин лобної ділянки зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що не згоден з тяжкістю отриманих потерпілим тілесних пошкоджень, вважає, що внаслідок даної ДТП потерпілий отримав легкі тілесні пошкодження. Зазначив, що 22.05.2015 року у другій половині дня він рухався на своєму автомобілі по другорядній дорозі по вулиці Кірова в м. Кропивницький в бік вулиці Преображенської. Знав, що на перехресті зазначених доріг є знак «Проїзд без зупинки заборонено». Чи зупинявся на перехресті чи ні, не пам`ятає, оскільки сперечався з дружиною, тому відволікся. Вказав, що на перехресті погана видимість. При виїзді на вулицю Преображенську приблизно метрах в 5-ти побачив автомобіль, різко загальмував та відчув удар в праве переднє колесо та крило свого автомобіля, внаслідок чого його автомобіль відкинуло на один метр вліво, а автомобіль потерпілого зупинився приблизно через чотири метри вправо. Його дружина вийшла з автомобіля та побігла до автомобіля потерпілого, щоб побачити чи все гаразд з ним. Коли потерпілий вийшов із автомобіля, він теж підійшов до нього. Вони викликали працівників поліції. Будь яких пошкоджень він у потерпілого не бачив. Потерпілий лише скаржився на біль у серці, більше нічого не казав, дзвонив та розмовляв по телефону. Вважає, що ніякого перелому потерпілий не отримав. Але не заперечує того, що всі вони в той момент перебували у шоковому стані від того, що з ними трапилося. На наступний день він відвідав потерпілого у лікарні. Останній скаржився на болі в спині.

Під час виступу в дебатах вказав, що повністю заперечує спричинення потерпілому будь яких тілесних ушкоджень в результаті дорожньо транспортнох пригоди, так як в матеріалах справи відповідні докази відсутні.

Цивільний позов потерпілого визнав в частині матеріальної шкоди на загальну суму 72472,77 гривень, що становить залишок невідшкодованої шкоди на відновлюваний ремонт автомобіля потерпілого в сумі 60272,77 гривень, вартість витрат на лікування в сумі 7200 гривень та спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Зазначив, що відшкодував потерпілому 7200 гривень в рахунок витрачених останнім коштів на лікування. В подальшому перерахував потерпілому у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

У вчиненому розкаюється.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, обсяг дослідження яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального провадження:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких він 22.05.2015 року їхав зі сторони с. Бережинка по вул. Преображенська Кірова. Зверху вниз на автомобілі їхав ОСОБА_8 , який не виконав вимогу знаку «Проїзд без зупинки заборонено» і зіткнувся з його автомобілем. Коли він ще перебував в автомобілі, до нього підійшла дружина обвинуваченого. Він виліз з автомобіля через пасажирські дверцята. Від завданого удару в нього крутилася голова та боліла, але він зміг підійти до ОСОБА_8 та спитав в нього як можна було не помітити знаку. ОСОБА_8 тоді не заперечував, що порушив ПДР України. Пізніше приїхала його донька, яка, побачивши його стан, викликала швидку допомогу, яка забрала його до лікарні. Після того як його обстежив черговий лікар з іншими спеціалістами, в нього виявили струс мозку та тріщину черепу, в зв`язку з чим оформили на стаціонар. На наступний день до нього приїхали ОСОБА_8 та його дружина, яким він повідомив про стан свого здоров`я, а саме: про струс мозку та тріщину. Вони обіцяли йому відремонтувати автомобіль в добровільному порядку, однак після виписки з лікарні, коли він звернувся до ОСОБА_8 , той відмовився будь що робити, вказавши, що необхідно спочатку розібратися хто саме винен в ДТП.

Підтвердив отримання від обвинуваченого грошових коштів в загальній сумі 12200 грн.

Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що є дружиною обвинуваченого. Приблизно три роки тому, влітку, вона разом зі своїм чоловіком їхали на автомобілі. Під`їжджаючи до перехрестя, вони заговорилися і її чоловік порушив правила дорожнього руху, через що трапилось зіткнення з іншим автомобілем. Їх автомобіль віднесло в сторону. Вона вийшла з автомобіля та направилась до автомобіля потерпілого. Коли підійшла, то потерпілий звільнився з автомобіля через пасажирські дверцята. Коли вона розмовляла з потерпілим, приїхала швидка, в яку сів потерпілий, його донька та вона. Всі разом поїхали до лікарні. Потерпілого в її присутності огляну на прийомному покої, бачила в нього «шишку» на голові з лівої сторони. В лікарні зробили йому рентген, за який вона розрахувалась. Лікар був знайомий потерпілого і тому його оформили в кардіовідділення, так як потерпілий скаржився на болі в області серця. Після оформлення, вона пішла до аптеки та купила всі необхідні ліки, які були виписані лікарем та віддала їх потерпілому. На наступний день та через день вона з чоловіком провідували потерпілого, щоб дізнатися про його стан здоров`я. Потерпілий, окрім як на болі в серці та поясниці, ні на що не скаржився.

- показаннями судового експерта ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що була проведена комісійна судово-медична експертиза на основі медичної документації, а саме: медичної картки стаціонарного хворого, знімків рентгенографії, CD-диску МРТ головного мозку. Вказав, що самого потерпілого він не бачив, і навіть при огляді потерпілого після ДТП він візуально би не помітив перелому кісток черепу.

Пояснив, що, при зіткненні двох автомобілів автоматично відбувається різке гальмування, через яке особа (водій або пасажир) здійснює рух вперед і до верху.

В даному випадку механізмом утворення перелому було різке гальмування через зіткнення автомобілів (це первинний контакт), через що потерпілий отримав ушкодження лобною частиною ділянки голови зліва, Після цього, відбувається перерозгибання шийного відділення хребта та череп насаджується на хребет і, як наслідок, виникає перелом основи черепа (лінійний перелом). Зазначив, що при екстреному гальмуванні тіло людини, незалежно від того чи пристебнутий ремінь безпеки, по інерції здійснює рух вперед і вгору.

По критерію небезпечності для життя під час вивчення потилочної кістки, згідно правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, дане ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я в момент вчинення.

Щодо строку утворення перелому, вказав, що ДТП мало місце 22.05.2019 року, потерпілий в той же день потрапив у лікарню і в цей же день було проведено дослідження комп`ютерну томографію кісток черепа. Після чого, ці знімки вивчалися судовими експертами і будь яких ознак, що цей перелом був спричинений раніше не було, строк травми відповідає даті вчинення ДТП.

Окрім того, перелом основи черепу при звичайній рентгенографії, яка робиться в двох проекціях (фронтальна, бокова права чи ліва), неможливо виявити, можливо тільки якщо проводиться спеціальне укладення, якого в нашій країні не проводиться, тому і використовується комп`ютерна томографія. Даний перелом кісток зростається, однак дуже повільно. Є два види зростання фіброзної тканини: з появою кісткового мозолю та без його появи. Якщо це старий перелом, то краї перелому стають закругленими та нечіткими, і коли робиться знімок, то це видно на знімку, а свіжий перелом відрізняється від перелому, який був раніше.

Переломи діляться на дві групи лінійні (травматичний вплив тупого об`єкту) або конструкційні (кільцевидні, віддалені).

Зазначив, що сила удару впливає на вид перелому. В даному випадку, якщо б сила удару була більшою, то утворився б не лінійний перелом, а кільцевидний, при якому потерпілий міг би загинути.

Окрім того, ушкодження, які були отриманні потерпілим не характерні для падіння з висоти власного зросту. Якщо б відбулося падіння з висоти власного зросту (стоячи), то був би перелом чешуї затилочної кості.

Щодо забою головного мозку, вказав, що є клініка, яка вказує на забій головного мозку, і є неврологічна септоматика, яка свідчить про забій головного мозку. В неврологічній практиці всіх лікарів - при наявності перелому кісток сводочерепа та перелому основи черепа автоматично ставиться діагноз забій головного мозку. В даному випадку хворий отримав лінійний перелом. Якщо є забій головного мозку першого виду (не має крововиливу, розривів сосудів), то його не завжди можна побачити на комп`ютерній томографії, особливо в першу добу, так як набряку ще не має.

Гемотома на лобі потерпілого виникла одночасно з переломом, це є одним механізмом і виділити гематому окремо не можна. Вказав, що черепно мозкова травма, перелом та гематома оцінюються одночасно та визначають ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

Тобто, якщо є перелом кісток черепу, то і є як наслідок забій головного мозку.

Зазначив, що удар з лівої сторони призвів до перелому з правої сторони, а отже тілесні ушкодження, які малися у потерпілого є в прямому причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою, що сталася 22 травня 2015 року.

- протоколом огляду місця події від 22.05.2015 року, згідно якого за участю двох понятих та в присутності учасника події ОСОБА_8 оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме: перехрестя вулиць Кірова та Преображенської в м. Кропивницький. Способом регулювання руху на цій ділянці є дорожні знаки 2.3. «Головна дорога», 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», 5.7.1. Огляд проводився у світлий час доби і видимість з робочого місця водія на відстані 500 м, оглядовість з кабіни водія із смуги руху транспортного засобу вправо 100 м та вліво 100 м. На проїзній частині маються поверхневі сліди шин із змазаним відбитком, уламки пластику, пляма мастильних матеріалів, сліди масла та сліди ковзання, потертості. З місця події вилучено автомобіль марки «Volksvagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіль марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які поміщенні на територію Кіровоградського МВ (а.к.п.4-9, т.2).

- додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.05.2015 року, а саме: протоколом огляду транспортного засобу «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 . На момент огляду автомобіль мав зовнішні пошкодження капоту, декоративної решітки радіатору, переднього бамперу, переднього правого блоку фари, передньої правої протитуманної фари, переднього правого крила, переднього лівого крила, заднього бамперу, подряпин на задньому правому крилі, пошкодження правого переднього колеса. Також в ході огляду зазначеного автомобіля було встановлено, що стан шин під тиском та в наявності справні склоочисники і дзеркала заднього виду, вантаж відсутній, а в автомобілі водій та два пасажири (а.к.п.7, т.2).

- додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.05.2015 року, а саме: протоколом огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 . На момент огляду мав зовнішні пошкодження капоту, переднього лівого крила, переднього лівого блоку фари, декоративної решітки радіатору, переднього бамперу, переднього лівого покажчика повороту, передньої лівої протитуманної фари. Також в ході огляду зазначеного автомобіля було встановлено, що стан шин під тиском та в наявності справні склоочисники і дзеркала заднього виду, вантаж відсутній, а в автомобілі один водій (а.к.п.7 зворот, т.2).

- додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.05.2015 року, а саме: схемою дорожньо-транспортної пригоди із позначенням місця зіткнення транспортних засобів «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті вулиці Кірова та Преображенського в місті Кіровограді та напрямку руху вказаних автомобілів і розміщення дорожніх знаків 2.3. «Головна дорога», 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», 5.7.1 (а.к.п.9, т.2).

- висновком інженерно транспортної експертизи №153 від 27.05.2015 року, згідно якого на момент експертного огляду та на момент ДТП, з технічної точки зору рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля «Volkswagen Passat», держаний номерний знак НОМЕР_2 , знаходились в працездатному стані (а.к.п.20-25, т.2).

- висновком інженерно транспортної експертизи №152 від 26.05.2015 року, згідно якого на момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування та гальмова система автомобіля «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в технічно працездатному стані, ходова частина даного автомобіля знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані.

На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічну несправність у вигляді деформації та порушення кінематичного зв`язку ходової частини в районі ричага та шарової опори переднього правого колеса деформація передньої правої амортизаційної стійки. Дані технічні несправності виникли під час ДТП (а.к.п.29-34, т.2).

- висновком інженерно транспортної експертизи №154 від 27.05.2015 року, згідно якого в умовах розглянутої події автомобіль «Volkswagen Passat», держаний номерний знак НОМЕР_2 , переднім лівим кутом контактував з передньою правою бічною частиною автомобіля «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Приблизне положення транспортних відносно один одного та щодо меж проїзної частини в момент первинного контактування ілюстровано на схемі 1 у додатку 3 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта (а.к.п.38-46, т.2).

- висновком судової авто товарознавчої експертизи №47 від 14.08.2015 року, згідно якого середньо ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», держаний номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску, об`єм двигуна 1390 см.куб., бежевого кольору, станом цін на 22.05.2015 року може складати 367 623, 57 грн.

Сума матеріальної шкоди завдана власнику автомобіля«Volkswagen Passat», держаний номерний знак НОМЕР_2 , на 22.05.2015 року може складати 109272,77 грн.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», держаний номерний знак НОМЕР_2 , може складати 102255,04 грн. (а.к.п.65-77, т.2).

- висновком інженерно транспортної експертизи №277 від 25.08.2015 року, згідно якого в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій автомобіля «RENAULT-Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , повинен був, перед проїздом нерівнозначного перехрестя дати дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN-PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та вимог п.п.2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього pvху

України, текст яких наведено в дослідній частині висновку.

Водій автомобіля «RENAULT-Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» п.п.2.3. «б», 16.11. Правил дорожнього руху України, з технічної точки мав у своєму розпорядженні технічну можливість, своїми односторонніми діями уникнути ДТП.

В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «VOLKSWAGEN-PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , в момент виникнення небезпеки для його руху, повинен - був негайно зменшити швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, найбільш ефективний спосіб для уникнення даного ДТП), тобто повинен ( діяти у відповідності до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, текст якого наведений в дослідній частині висновку.

Водій автомобіля «RENAULT-Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці, виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та п.п.2.3. «б», 16.11. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору мав у своєму розпорядженні технічну можливість, своїми односторонніми діями уникнути ДТП, тому можливо дійти до висновку що його дії з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що сталась (а.к.п.92-96, т.2).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2015 року, в ході проведення якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, за участю підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 , спеціаліста КВ ОНДІСЕ ОСОБА_12 , у присутності понятих, в ході проведення якого було встановлено місце зіткнення автомобілів згідно протоколу огляду ДТП від 22.05.2015 року, а саме: 4,6 м від правого краю проїзної частини по вул. Кірова в місті Кіровограді, а також підозрюваний ОСОБА_8 виставив статистичний автомобіль, так як він 22.05.2015 року зупинився біля перехрестя по вулиці Кірова, а саме: 4,8 м до краю проїзної частини по вул. Преображенській, 2,3 м до бетонної електроопори перед перехрестям по ходу його руху, 0,60 м від краю проїзної частини до переднього правого колеса, 0,60 м від краю проїзної частини до переданого правого колеса, 0,60 м від краю проїзної частини до заднього правого колеса, 0,60 м від краю проїзної частини до заднього правого колеса .(а.к.п.115-119, т.2).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2015 року, в ході проведення якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, за участю потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_13 , спеціаліста КВ ОНДІСЕ ОСОБА_12 , у присутності понятих, в ході проведення якого було встановлено місце зіткнення автомобілів (згідно протоколу огляду ДТП від 22.05.2015 року), а саме: 4,6 м від правого краю проїзної частини по вулиці Преображенській в місті Кіровограді та 2,8 м від правого краю проїзної частини по вулиці Кірова міста Кіровоград, а також потерпілий ОСОБА_5 виставив статистичний автомобіль, так як він рухався на своєму автомобілі 22.05.2015 року, а саме: 1,35 м до краю проїзної частини з права до переднього колеса 1,30 м до заднього колеса. Окрім того, потерпілий виставив автомобіль так, коли він в перший раз помітив автомобіль «Рено» 22.05.2015 року, а саме: 11,0 м до місця зіткнення згідно схеми до протоколу ДТП по вулиці Преображенській (а.к.п.120-124, т.2);

- висновком судової інженерно транспортної (авто технічної) експертизи №1682 від 11.09.2015 року, згідно якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «RENAULT-Logan» ОСОБА_8 спрямовані на забезпечення безпеки і можливість запобігання ДПТ регламентувалися вимогами дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», та пп. 2.3. б) та 16.11 ПДР.

Проведене дослідження показує, що умовою, яка могла забезпечити безпеку і можливість запобігання ДТП для водія автомобіля «RENAULT-Logan» ОСОБА_8 , є виконання ним вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР та вимог п 16.11 ПДР. Іншими словами, при умові своєчасного виконання вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» та вимог п. 16.11ПДР, водій автомобіля «RENAULT-Logan» мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути створення умов, що привели до зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN-PASSAT».

У даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля «VOLKSWAGEN-PASSAT» ОСОБА_5 при виявлені тієї обставини, що на перехрестя починає виїжджати автомобіль «RENAULT-Logan», який не має переважного права на рух, регламентовано відповідно до вимог п. 1.10 ПДР визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР одразу ужити заходів до екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу.

По запропонованому для дослідження варіанті, водій автомобіля «VOLKSWAGEN-PASSAT» ОСОБА_5 навіть при своєчасному застосуванні екстреного гальмування не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення транспортних засобів і тим самим не мав можливості уникнути зіткнення з автомобілем «RENAULT-Logan».

В причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться саме невідповідні вимогам дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» і п. 16.11 ПДР дії водія автомобіля «RENAULT- Logan», ОСОБА_8 (а.к.п.144-149, т.2).

- висновком судово-медичної експертизи №819 від 24.06.2015 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки справа в області основи задньої черепної ямки, гематоми м`яких тканин лобної ділянки зліва.

Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що могло бути при обставинах дорожнього транспортної пригоди, могли утворитись в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечнимм для життя в момент спричинення.

При судово токсикологічному дослідженні в крові ОСОБА_5 етиловий спирт не виявлений (а.к.п.51-52, т.2).

- висновком судово-медичної експертизи №63 від 20.08.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки справа в області основи задньої черепної ямки, гематоми м`яких тканин лобної ділянки зліва.

Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами). Могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних в постанові, тобто при ДТП.

Тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечним для життя в момент спричинення, згідно «Правил судово медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6 пп.3.1.3 б (а.п.81-85, т.2).

Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового слідства згідно з вимогами Кримінально процесуального законодавства України, повністю узгоджуються між собою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Оцінюючи вище приведені письмові докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою та з отриманими в ході судового розгляду показами потерпілого, свідка та експерта, суд констатує їх повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в дорожньо транспортні пригоді.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в день ДТП на дорозі була погана видимість, спростовується протоколом огляду місця події від 22.05.2015 року, в ході якого встановлено, що видимість з робочого місця водія на відстані 500 м., оглядовість з кабіни водія із смуги руху транспортного засобу вправо 100 м. та вліво 100 м.

Отже, у даній дорожній обстановці, водієві автомобіля «Renault-Logan» ОСОБА_8 , необхідно було своєчасно виконати вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР та вимоги п.п. 2.3 «б», п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: перед проїздом нерівнозначного перехрестя дати дорогу автомобілю «Volkswagen-Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі. Тобто, при умові своєчасного виконання вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» та вимог п.п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 16.11 ПДР, водій автомобіля «Renault-Logan» ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути створення умов, що привели до зіткнення з автомобілем «Volkswagen-Passat», а тому, його дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, що сталась.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про те, що внаслідок даного ДТП потерпілий не міг отримати тяжкі тілесні пошкодження, суд оцінює критично, оскільки доводи обвинуваченого в цій частині повністю спростовуються висновком судово-медичної експертизи №819 від 11.06.2015 року і висновком комісійної судово-медичної експертизи №63 від 04.08.2015 року, згідно яких тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки справа в області основи задньої черепної ямки, гематоми м`яких тканин лобної ділянки зліва могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних в постанові, тобто при дорожньо-транспортній пригоді від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Висновки експерта узгоджуються з показаннями експерта ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні, згідно яких експерт вказав, що судово медична експертиза проводилась на основі медичної документації (медичної картки стаціонарного хворого, знімків рентгенографії, CD-диску МРТ головного мозку), оскільки візуально встановити перелом кісток черепу не завжди є можливим. Вказав, що при зіткненні автомобіля та різкому гальмуванні особа здійснює рух вперед, через що потерпілий отримав ушкодження лобною частиною зліва у вигляді гематоми, до верху і, як наслідок, лінійний перелом потилочної кістки справа, оскільки це є одним механізмом. Зазначив, що черепно мозкова травма, перелом та гематома оцінюються одночасно та визначають ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. В даному випадку, тілесні ушкодження, які утворилися у потерпілого ОСОБА_5 є в прямому причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою, що сталася 22 травня 2015 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні необережних дій, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, є доведеною.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» регламентовано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини

ОСОБА_8 вчинив необережний тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, утриманців не має, працює на посаді охоронця в СВГ «Микола», на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 07.04.2017 року ОСОБА_8 є депутатом Знам`янської Другої селищної ради сьомого скликання, голова постійної комісії з питань будівництва, комунального господарства. Зі слів сусідів миролюбивий та ввічливий. ОСОБА_8 проявив себе як людина легка в спілкуванні, готовий до співпраці, уважний до оточуючих. У поведінці проявляються експресивність, імпульсивність, соціальна сміливість. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали низький ступінь ризику, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання без позбавлення або обмеження волі.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, висновок органу з питань пробації, позицію потерпілого та його представника, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки. Суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_8 вказане додаткове покарання, виходячи з характеру допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, які згідно наданих в судовому засіданні його показів, були допущені ним внаслідок сварки зі своєю дружиною, яка їхала з ним в автомобілі. Тобто, обвинувачений, керуючи транспортним засобом, яке є джерелом підвищеної небезпеки, та усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків через порушення правил дорожнього руху, знаючи, що на перехресті доріг є знак «Проїзд без зупинки заборонено», дозволив собі здійснення таких дій, які відволікли його увагу від дорожньої обстановки та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Будь-яких доказів того, що повсякденне використання транспортного засобу для ОСОБА_8 є необхідним, матеріали судового провадження не містять.

Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , можливе без відбуття ним основного покарання, застосувавши до нього ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_8 нового кримінального правопорушення та його перевиховання, оскільки останній раніше не судимий, вчинив необережний злочин за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, характеризується з позитивної сторони, одружений, офіційно працевлаштований, завдану потерпілому ОСОБА_5 шкоду частково відшкодував на загальну суму 12200 гривень.

Призначене додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки, в силу ч. 4 ст. 72 КК України, підлягає самостійному виконанню.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов (а.к.п. 24-25, т.2), який в ході судового розгляду було змінено (а.к.п.162-168, т.3), тому остаточно просить відшкодувати матеріальну шкоду, яка полягає у понесених витратах на:

- відновлювальний ремонт транспортного засобу в розмірі 60 272,77 грн.; на франшизу у сумі 1000 грн.; лікування в сумі 14625,95 грн., санаторно-курортне лікування в сумі 4804,80 грн., на проїзд до санаторію в сумі 284,58 грн.; оренду автомобіля в сумі 62000 грн.; інфляційних витрат в розмірі 31870 ,02 грн.; 3% річних в розмірі 8047,72 грн.;

- моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

- витрати на послуги адвоката в розмірі 13500 грн.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно експертного висновку №47 від 14.05.2015 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням матеріального збитку визначена в сумі 109272,77 грн. СК «АХА Страхування» здійснено ОСОБА_5 виплату страхового відшкодування 49 000 грн., залишок не відшкодованої шкоди на відновлюваний ремонт становить 60272,77 грн., що не оспорюється обвинуваченим.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням має бути сплачена обвинуваченим на користь ОСОБА_5 (109272,77 грн. 49 000 грн. = 60272,77 грн.).

Підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 у відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 грн., як розмір франшизи по договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , яку потерпілий ОСОБА_5 визначив в сумі 19715,33 грн., суд бере до уваги надану потерпілим копію виписного епікризу № 8979, згідно якого ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні з 22.05.2015 року по 03.06.2015 року з діагнозом Сочетана травма (22.05.2015 року); ЗЧМТ; забій головного мозку легкого ступеню; перелом кісток черепу в області ЗЧЯ; забій м`яких тканин голови; травматична дистонія сумочно-зв`язочного апарату шиї; забій грудного відділу хребта, лівої половини грудної клітини та йому були призначені відповідні лікарські препарати як в період стаціонарного лікування, так і призначені лікарські препарати для подальшого застосування. Також, суд бере до уваги надану потерпілим копію виписки № 916 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , згідно якої останній проходив стаціонарне лікування з 30.07.2015 року по 12.08.2015 року з діагнозом розповсюджений остеохондроз хребта І-ІІ ст.; посттравматичний грудний (травма 22.05.2015 року), грудно-поперековий остеохондроз (грижа L3-L4, L4-L5 м/х диска), стійкий помірний больовий, м`язово-тонічний синдром; незначне порушення біомеханіки хребта; стан після ЧМТ (22.05.2015 року - побутова); ДЕ І-ІІ ст. змішаного ґенезу, помірний вестибулопатичний, церебрастенічний синдром, ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, аортосклероз, стеноз АК, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 1 ризик 4, СН 1, ангіопатія сітківки та йому були призначені відповідні лікарські препарати, а після виписки окрім прийняття призначених лікарських препаратів було рекомендоване санаторно-курортне лікування (Хмельник. Знам`янка).

При цьому, суд зазначає, що проходження санаторно-курортного лікування мало лише рекомендаційний характер з урахуванням повного діагнозу, який окрім посттравматичного захворювання включає також інші захворювання, не пов`язані з травмою 22.05.2015 року та не було обов`язковим для лікування отриманих саме внаслідок ДТП травм, а тому в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 4804,80 гривень та витрат на проїзд до санаторію в сумі 284,58 гривень слід відмовити.

Тобто, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає сума витрат, які останній поніс на проведення обстеження та придбання ліків за призначенням лікаря, що відповідно до наданих потерпілим копій фіскальних чеків становить 12387,44 гривень. Але з урахуванням відшкодованої обвинуваченим суми в рахунок компенсації витрат на лікування потерпілого в розмірі 7200 гривень, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню 5187,44 гривень (12387,44 7200 = 5187,44).

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначені цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а така сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара. Отже внесена потерпілим сума цих коштів не відноситься до процесуальних витрат та не є завданою шкодою потерпілому внаслідок кримінальна правопорушення, а тому не підлягає до стягнення (Постанова ККСВС від 01 листопада 2018 року, справа №403/329/17).

Не підлягають стягненню і витрати придбання мінеральної води, оскільки не знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною шкодою.

Вимоги в частині стягнення суми на оренду автомобіля в розмірі 62000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки пересування потерпілого на автомобілі є його власним бажанням, та не перебуває у причинному зв`язку з правопорушенням.

Крім того, суд керується положеннями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», згідно якого не підлягають розгляду в кримінальний справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Отже, питання щодо відшкодування потерпілому понесених ним з метою задоволення власних потреб витрат як плати за користування орендованим транспортним засобом в розмірі 62000 гривень, не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні, що не позбавляє потерпілого права звернення для вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства.

Також ОСОБА_5 відповідно до норми ч. 2 ст. 625 ЦК України пред`явлено вимогу про стягнення з ОСОБА_8 витрат від інфляції у сумі 31870,02 грн. та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 8047,72 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відшкодування шкоди це міра відповідальності, а не боргове (грошове) зобов`язання, що унеможливлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до деліктних правовідносин.

Спірні правовідносини мають деліктну, а не зобов`язальну правову природу, а тому позов ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_8 витрат від інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, суму якої потерпілий ОСОБА_5 визначає в розмірі 150 000 гривень підлягає частковому відшкодуванню.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому ОСОБА_5 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з отриманою травмою, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, потерпілий переніс фізичний біль, негативні емоції в зв`язку з тривалим лікуванням, а також було пошкоджено належний потерпілому транспортний засіб, тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 60 000 гривень, з урахуванням відшкодованої обвинуваченим в рахунок компенсації спричиненої потерпілому моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню 55000 гривень.

Нормою ст.118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
На підтвердження вимог про відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_5 надано суду ксерокопію додаткової угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 06.03.2017 року, укладену між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де зазначено загальну суму гонорару в розмірі 13500 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договору про надання правової допомоги потерпілим суду не надано.
Окрім того, прийняття адвокатом гонорару повинно бути підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордеру за надання правової допомоги, встановленої Законом форми, однак, потерпілим даного доказу суду не надано.
Відтак, потерпілий не надав належне документальне підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а тому у зв`язку із недотриманням вимог статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при укладенні договорів про надання правових послуг адвоката, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість розміру сплаченого гонорару.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 4143,90 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 2 /два/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу ч. 4 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на два роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 66460 /шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят/ гривень 21 копійку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 55 000 /п`ятдесят п`ять тисяч/ гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в частині відшкодування понесених з метою задоволення власних потреб витрат як плати за користування орендованим транспортним засобом в розмірі 62000 гривень залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 право звернення з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди в частині відшкодування понесених ним з метою задоволення власних потреб витрат як плати за користування орендованим транспортним засобом до ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Речовий докази:

- транспортний засіб марки «Renault Logan 90L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_8 - залишити останньому як йому належний.

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4143 /чотири тисячі сто сорок три/ гривні 90 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_14