ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/2868/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/818/1728/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України

07 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31.01.2020 відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою суд задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та звільнив його від відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 умовно достроково на невідбуту частину покарання 01 (один) рік 04 (чотири) місяці 15 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що злочини, за які засуджено ОСОБА_8 і за які він відбуває покарання, останній вчинив у неповнолітньому віці. Він вперше реально відбуває покарання у виді позбавлення волі. Наявність у засудженого ОСОБА_8 двох стягнень, накладених два дні поспіль, не може знівелювати його позитивну характеристику і висновок суду про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, оскільки усупереч вимогам Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 не наведено даних, які свідчать про повне та всебічне вивчення даних про особу засудженого, його поведінку, ставлення до вивчення даних про особу засудженого, його поведінку, ставлення до вчинених злочинів, додержання ним вимог режиму тощо та винести ухвалу про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку засудженого та його захисника, які просили ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, проживав у АДРЕСА_1 , засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України йому призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі (о.с. а.с.9-11).
З матеріалів особової справи та характеристики засудженого крім того вбачається, що він у місцях позбавлення волі перебуває з 19.12.2016. За час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі (№ 3) з 19.12.2016 до 20.01.2017 характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 20.01.2017 до 27.02.2017 відбував покарання у Божковській виправній колонії (№16) де характеризувався негативно, порушував режим тримання, за що мав стягнення, яке погашено, а заохочень не мав.
У зв`язку із захворюванням на туберкульоз 27.02.2017 прибув до Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)».
Відповідно характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 30.09.2019 за час лікування та відбування покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)» він характеризується позитивно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав сім заохочень. У взаєминах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємин та ввічливого ставлення до персоналу. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у програмі диференційно-виховного впливу «Подолання алкогольної залежності». Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки та бандеролі. За висновком характеристики засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання не довів свого виправлення, застосування до нього ст.81 КК України адміністрація виправної колонії вважає недоцільним (о.с. а.с.109-110).
Виходячи з загального змісту зазначеної характеристики на засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з аргументацією суду першої інстанції і вважає висновок адміністрації колонії, проте що ОСОБА_8 не довів свого виправлення необґрунтованим, та розцінює його як упереджене ставлення до засудженого враховуючи наступне.
Як свідчить характеристика на засудженого ОСОБА_8 від 05.04.2019 (о.с. а.с.85) інформація відображена в цій характеристики повністю збігається з вищенаведеною від 30.09.2019.
Крім того, хоча попередні характеристики засудженого, не зважаючи на цілком позитивну його характеристику, містять висновок, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення проте ще одна характеристика від 19.03.2019 (о.с. а.с.81) яка за часом складання була першою містить посилання на те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, але враховуючи його стан здоров`я, розгляд питання щодо можливості застосування до нього ст.82 КК України було відкладено до одуження.
Усі вищенаведені характеристики засудженого ОСОБА_8 від 19.03.2019, 05.04.2019 та 30.09.2019 характеризують цю особу лише з позитивного боку і підтверджують висновок суду першої інстанції про упереджене ставлення до засудженого виходячи крім того з наступного.
Так, відповідно до психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 30.01.2020, тип його нервової системи сильний-врівноважений. Тип темпераменту сангвістичний. Реактивність висока. Спрямованість особистості екстраверт. Поведінка імпульсивна, невитримана, жорстка, нахабна. Агресивність прихована. Процеси мислення в межах норми. Самокритичність незначна. Ставлення до соціальних норм примирливе. Рівень особистої тривожності середній. В колективі засуджених неконфліктний, товариський, підтримує стосунки із засудженими різної цілеспрямованості. Поведінка миролюбна, діяльна. Швидко адаптується до нового колективу, швидко засвоює нові виробничі навички. До будь-якої справи підходить творчо та індивідуально. До своїх обов`язків ставився з відповідальністю. Самооцінка адекватна. Любить постійно спілкуватися з новими людьми, бути у центрі уваги, швидко входить у довіру. Мав позитивні наміри на життя після звільнення. Під впливом засуджених негативної спрямованості змінив свою поведінку у гірший бік. Має два порушення режиму тримання, одне з яких грубе. Ставлення до соціальних норм стало негативним. Цілеспрямованість пристосовницька. Потребує подальшої виховної та профілактичної роботи для повернення орієнтування засудженого на позитивну цілеспрямованість.
Згідно довідки про заохочення та стягнення станом на 30.01.2020, засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)» має 7 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та ПВР, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має два стягнення, які накладено 19.12.2019 і 20.12.2019.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, ставлення адміністрації виправної колонії до засудженого ОСОБА_8 змінилося саме після його звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, про що свідчить вищевказаний висновок психологічної характеристики від 30.01.2020 та факт отримання засудженим відразу двох стягнень, яких до цього не мав протягом майже двох років.
Злочини, за які засуджено ОСОБА_8 , є злочинами середньої тяжкості та один є тяжким злочином. Засуджений ОСОБА_8 відбув більше двох третин строку покарання. Невідбута частина покарання станом на 31.01.2020 становить 01 рік 04 місяці 15 днів.
Також, суд першої інстанції при ухвалені рішення врахував, що злочини, за які засуджено ОСОБА_8 і за які він відбуває покарання, останній вчинив у неповнолітньому віці. Він вперше реально відбуває покарання у виді позбавлення волі. Наявність у засудженого ОСОБА_8 двох стягнень, накладених два дні поспіль, не може знівелювати його позитивну характеристику і висновок суду про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Приписами ст.6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, а ресоціалізація - це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання. Саме під час відбування покарання, структура та форми якого наведені у зазначених нормах КВК України, засуджений і набуває права, у тому числі і на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке, знов таки, відповідно до вимог ст.81 УК України, може бути застосоване, крім відбуття певної частки покарання, лише якщо засуджений під час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки судом першої інстанції на підставі відомостей матеріалів особової справи, наведено данні, які свідчать про повне та всебічне вивчення даних про особу засудженого, його поведінку, ставлення до вчинених злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в достатній мірі та дійшов обґрунтованого висновку що матеріали провадження містять дані, які підтверджують сумлінну поведінку та належне ставлення до праці ОСОБА_8 , а отже на час звернення із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, засуджений став на шлях виправлення.

Зважаючи на усі вказані обставини у їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31.01.2020 відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді