Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Улан-Батор (Монголія), громадянина України, має професійно-технічну освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, в порядку ст.89 КК України не судимого (зі слів), не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004267 від 03.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004267 від 03.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України. Органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненнірозпуснихдій щодо малолітьої особи, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази. Відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчиняти інші кримінальні правопорушення,3) впливати на потерпілу та свідків.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що підозрюваний співпрацює зі слідством.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, просить застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.
Підозрюваний в судовому засіданні вину у скоєнні злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, при обставинах, вказаних в повідомленні про підозру, визнав повністю, вказавши, що неправомірні заходи з боку працівників поліції до нього не застосовувалися. Додав, що за вищевказаною адресою постійно мешкає з рідними, неофіційно працює. Просив обрати стосовно нього домашній арешт у нічний час, вказавши, що буде з`являтись за першим викликом до слідчого та суду, не буде переховуватись від слідства. Додав, що має проблеми зі здоров*ям, а тому йому необхідно постійний нагляд у лікаря.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не доведені, та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, - домашній арешт у нічний час, посилаючись на те, що його підзахисний не притягався до кримінальної відповідальності, співпрацює зі слідством, має стійкі соціальні зв`язки, свідки, потерпіла допитані.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
03.10.2017 р. СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0004267 від 03.10.2017 р.), за заявою ОСОБА_9 , проте, що невідомий чоловік вчинив розпусні дії відносно ОСОБА_10 .
Згідно протоколу за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6
08.11.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, його дії кваліфіковані за ст.156 ч.2 КК України, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України.
Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв протии Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він має постійне місце проживання, за вказаною адресою постійно проживає з сім*єю, не працює. А тому суд приходить до висновку, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки. Між тим, підозрюваний є людиною молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, а тому ризик переховування від слідства та суду є актуальним, оскільки під важкістю відповідальності може виїхати з місця проживання.
Ризик продовження злочинної діяльності на час розгляду даного клопотання слідчий суддя вважає не доведеним, оскільки відомості про те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності матеріали клопотання не містять.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування, цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, в разі недоведеності стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що застосування домашнього арешту, як міри запобіжного заходу, буде недостатньо для запобігання вищевказаному ризику.
Враховуючи особистість підозрюваного та його соціальні зв`язки, той факт, що він має постійне місце проживання, а також те, що підозрюваний, співпрацює зі слідством, має на утриманні малолітню дитину, вважає можливим застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з"являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов"язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. При цьому на нього необхідно покласти такі обов`язки: 1) прибувати по першому виклику до слідчого, слідчого судді, прокурора, суду на визначений ними час; 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) не залишати місце свого постійного постійного проживання у визначений час; 4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309,395 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в клопотанні слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стороком на 2 (два) місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1)не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
2) прибувати до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою на встановлений службовою особою час;
3) не відлучатися з м.Києва без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження);
4) повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільський районний суд м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням підозрюваним запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на органи Національної поліції за мiсцем його проживання Подільський УП ГУ НП в місті Києві.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання ухвали та порядок заміни запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали по 08 січня 2018 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1