Справа № 357/6248/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 06 червня 2019 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В:

В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 06 червня 2019 р. між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої відповідно до ст.ст. 1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII;

- від 06.05.2014 № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 № 1240-VII;

- від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 № 1595-VII;

- від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

06квітня 2016 р. солдат ОСОБА_4 прийнятий військовою частиною НОМЕР_1 на військову службу за контрактом та відповідно до наказу командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 призначений на посаду механіка - водія 2 механізованої роти, 1 механізованого батальйону, та зарахований на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 01.05.2016 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що з 26.04.2016 знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, солдат ОСОБА_4 повинен був прибувати на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 о 8 годині кожного робочого дня.

Разом з тим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, умисно без повалених причин 26.04.2016 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та в період з 26.04.2016 по 31.05.2019 включно, ухилявся від обов`язків військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.

31.05.2019 солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим припинив вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ст. 407 ч.4 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповіддно до ст. 75 КК україни звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладенні обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ст. 407 ч.4 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

За місцем служби характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнається: визнання винуватості.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,65-67,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 червня 2019 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000043 від 29.05.2019 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення надіслати обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя ОСОБА_1