Справа № 761/3373/17
Провадження №1-кп/761/310/2020
В И Р О К
Іменем України
14 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого -

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківськогорайонного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 161 001 000 030 63 від 09.03.2016,у якому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва Російської Федерації, громадянин України, з неповною середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , судимий

-12.06.2007 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-19.05.2009 Рахівським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці 1 день;
-24.02.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
-22.10.2015 Полонським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив корисливий злочин проти чужої власності за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 09.03.2016, приблизно об 11-й год., перебуваючи у приміщенні магазину «ДП Парфум» за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 23, під час спілкування з продавцем ОСОБА_9 побачив на прилавку мобільний телефон марки «Престіжіо 5400», якій належав останній.

У зв`язку з цим у ОСОБА_8 виник протиправний намір, направлений на заволодіння вказаним телефоном.

Реалізуючи злочинний умисел, бажаючи відволікти увагу потерпілої ОСОБА_9 , обвинувачений звернувся до неї з проханням показати йому один з парфумів. У той час, коли потерпіла була повернута до нього спиною, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав з прилавка мобільний телефон марки «Престіжіо 5400», після чого з місця вчинення злочину зник.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 1 850 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Крім того, додав, що після викрадення телефону його товариш, на прохання обвинуваченого, не будучи обізнаним про злочинне походження телефону, здав вказаний пристрій до ломбарду. Щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. Запевнив суд, що зробив висновки з вчиненого та має намір у подальшому злочинів не вчиняти.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, суд вважав за необхідне дослідити протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол пред`явлення особи для впізнання, а також матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.
Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_9 09.03.2016 повідомила, що невідома особа, перебуваючи у приміщенні за адресою м. Київ, вул. Старовокзальна, 23, таємно викрала її мобільний телефон, марки «Престіжіо».
Під час пред`явлення особи для впізнання 20.07.2016 свідок ОСОБА_10 впевнено вказала на ОСОБА_8 , як на особу, яка 09.03.2016, приблизно об 11-й год. перебувала у магазині «ДП Парфум» за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 23.

Згідно з відповіддю Заставного товариства «Скарбниця» 09.03.2016, об 11.46 год. ОСОБА_11 здав до ломбарду мобільний телефон марки «Престіжіо 5400», що підтверджує показання обвинуваченого.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК враховує обставини скоєння злочину, який ст. 12 КК віднесений до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь його суспільної небезпеки, розмір завданої злочином шкоди.
Суд також бере до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, зокрема, ОСОБА_8 неодноразово засуджувався, у тому числі за злочини корисливої спрямованості, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнявся від покарання на підставі закону про амністію.
У той же час належних висновків, які б вплинули на його поведінку, обвинувачений не зробив, будучи вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 22.10.2015 засудженим за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком, у період випробування вчинив новий злочин.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що єдиним заходом, достатнім для виправлення ОСОБА_8 та необхідним для запобігання вчиненню ним нових злочинів є застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 185, ст. 65, 71, 72, КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд
ух в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до покарання, призначеного ОСОБА_8 цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 22.10.2015, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2(два) місяці.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_8 цим вироком, відраховувати з дня затримання ОСОБА_8 , а саме - з 09 березня 2020 року.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази компакт диски DVD-R та CD-R зберігати при матеріалах судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1