Єдиний унікальний номер 741/1661/17
Провадження № 1-кп/741/34/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 27 грудня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника -

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника -

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000232 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, який на утриманні має дітей 2007 та 2009 років народження, якого відповідно до постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2011 року було звільнено від покарання по ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 8 Закону України «Про амністію» від 8 липня 2011 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великий Кут Арцизського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розведеного, який ніде не працює, на утриманні нікого не має, якого відповідно до постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 1 листопада 2007 року було звільнено від покарання по ч. 3 ст. 186 КК України на підставі ст. 1 п. «Б» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

встановив:
8 липня 2017 року близько 23 години 55 хвилин в АДРЕСА_2 , перебуваючи біля центрального входу до продуктового магазину «Світлана», ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 умисно, використовуючи нікчемний привід, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи правила співжиття, взаємоповаги, засади моральності, з особливою зухвалістю, в людному місці, нанесли множинні удари кулаками по тулубу та обличчю ОСОБА_4 , чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден в тім`яній дільниці по центру та в ділянці крила носа справа, синців на нижніх повіках обох очей, по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині (5 штук), по краю реберної дуги справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_7 частково визнав вину, не визнав повністю цивільний позов потерпілого, дав показання, що 8 липня 2017 року він перебував у барі, бачив, що ОСОБА_9 чіплявся до дівчат. До того вечора він (обвинувачений) не був знайомий з потерпілим, не мав з ним конфліктів. Коли побачив, що ОСОБА_10 б`ється, то кинувся розбороняти. Але ОСОБА_11 не можна було вгамувати. Він ( ОСОБА_12 ) повалив потерпілого на землю, щоб той не буянив. Потерпілого він не бив кулаками, лише забирав та відкидав, замахувався, але не попадав. Вину визнає частково тому, що міг заподіяти тілесні ушкодження потерпілому тоді, коли розтягував та вгамовував потерпілого.

ОСОБА_6 частково визнав вину, не визнав повністю цивільний позов потерпілого, дав показання, що 8 липня 2017 року він стояв біля входу до магазину. До нього підійшов ОСОБА_9 , став ображати, на зауваження не реагував, завдав удару. У відповідь він ( ОСОБА_13 ) 6-7 раз ударив потерпілого, відразу підійшов ОСОБА_12 та відтягнув потерпілого. Через 3-4 дні він (обвинувачений) довідався про заяву у поліції. Він зустрічався з потерпілим, домовився компенсувати йому шкоду. На другий день передав ОСОБА_14 3 000 грн., возив його у поліцію по заяву.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм діянні підтверджується дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який під час судового провадження пояснив, що 8 липня 2017 року він пив пиво з товаришем, близько 24 години з ОСОБА_15 підійшов до входу у магазин, привітався із знайомим ОСОБА_16 та стояв поряд з ним. З братами ОСОБА_17 він не був знайомий, ніколи не спілкувався з ними. ОСОБА_18 запитав, чому він (потерпілий) не вітається з ним ( ОСОБА_19 ), а потім, не чекаючи відповіді, ОСОБА_10 почав завдавати йому удари кулаками у шию, по обличчя, пляшкою по голові. ОСОБА_18 відірвав його від стіни магазину. ОСОБА_20 підбіг до нього, бив та звалив з ніг. Його (потерпілого) утримували брати ОСОБА_17 , нанесли ще 5-7 ударів. Сторонні особи втрутилися і завадили побиттю. Його (потерпілого) брат приїхав, допоміг зупинити кровотечу. У той вечір він ( ОСОБА_9 ) не повідомляв працівників поліції про побиття, бо боявся, щоб брати ОСОБА_17 більше не добавили. Наступного дня батько возив його у лікарню у Ніжин, там зробили МРТ. Після цього він (потерпілий) написав заяву про побиття, йому було погано, тому звертався у лікарню, відлежувався дома. ОСОБА_21 телефонував йому, просив зустрітися біля ставка, щоб поговорити. Коли він ( ОСОБА_22 ) прийшов до ставка, то його зустрів ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , напоїли горілкою. ОСОБА_13 дав 3 000 грн. та змусив написати заяву про те, що немає претензій до нього (щоб міг нормально ходити по місту). В той же день його (потерпілого) ОСОБА_10 возив до відділення поліції, де він з допомогою слідчої ОСОБА_23 написав заяву про відсутність претензій матеріального характеру до ОСОБА_24 та ОСОБА_12 . Після цього до нього ( ОСОБА_11 ) телефонували знайомі ОСОБА_25 , настійливо вимагали повернути обвинуваченому гроші. Брат ОСОБА_26 повернув ОСОБА_19 гроші, а він (потерпілий) боявся ОСОБА_25 та ОСОБА_12 , а тому виїхав з м. Носівки;

- з висновку судово-медичної експертної комісії № 95 від 26 серпня 2017 року видно, що у ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження у вигляді саден в тім`яній ділянці по центру та в ділянці крила носу справа, синців на нижніх повіках у верхній третині (5 штук), по краю реберної дуги справа. Ушкодження є наслідком дії тупих предметів за механізмом удару (синці) та тертя (садна) і за терміном утворення вони можуть відповідати даті 8 липня 2017 року. Тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незанчну стійку втрату працездатності;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , яка під час судового провадження пояснила, що 11 липня 2017 року вона вносила відомості до ЄРДР з приводу тілесних ушкоджень (забійної рани голови), які були заподіяні ОСОБА_28 . Потерпілий повідомив, що 8 липня 2017 року його побили ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . ОСОБА_9 заяву про злочин писав у присутності свого батька. Поведінка потерпілого вказувала на те, що він був схвильований, запитував: «Чи посадять ОСОБА_29 .?»;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , який під час судового провадження пояснив, що 8 липня 2017 року він був свідком того, як розпочалася бійка за участю ОСОБА_25 . Через декілька днів він (свідок) на прохання ОСОБА_25 телефонував до ОСОБА_11 та запросив його на зустріч. Він (свідок), потерпілий та ОСОБА_18 зустрічались біля ставка, розпили пляшку горілки (мирову), а потім їздили на машині ОСОБА_19 у відділення поліції з тим, щоб ОСОБА_9 забрав заяву про злочин.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_31 в тій частині, що: ОСОБА_9 не привітався з підсудним ОСОБА_19 і цим спровокував конфлікт, висловлювався нецензурною лайкою, став заважати розмові, образив та першим замахувався на ОСОБА_19 рукою; у ОСОБА_32 не було у руках пляшки, суд вважає, що до них необхідно поставитись критично, адже цей свідок підтримував дружні стосунки з підсудними, був підлеглим по роботі у ОСОБА_25 , а саме: влітку 2017 року робив дорожнім працівником на асфальтному заводі, а ОСОБА_10 оператором. Свідок на думку суду, своїми показаннями мав намір пом`якшити відповідальність ОСОБА_25 .

- з дослідженого у судовому засіданні відеозапису від 8 липня 2017 року видно, що камера знімає вхід до магазину «Світлана», ганок, прилеглу територію перед магазином, парковку, на якій стоять автомобілі, вхід до підвального приміщення, у якому влаштований бар, біля входу у бар стоять невстановлені особи чоловічої та жіночої статі. З відеозапису камери видно, що після 23 години на ганку стоїть ОСОБА_31 , а ОСОБА_18 стоїть неподалік від нього. У магазин заходили та виходили молоді люди, деякі з них віталися з ОСОБА_33 та ОСОБА_16 , тиснули їм руки, а деякі не віталися, руки не подавали і не тисли. О 23 годині 55 хвилин 15 секунд (так зафіксувала камера) ОСОБА_21 передав ОСОБА_34 пляшку з напоєм. Цю пляшку ОСОБА_18 тримає у лівій руці, декілька разів відпиває з неї невстановлену рідину. О 23 годині 59 хвилині 42-44 секундах до ОСОБА_35 підійшов ОСОБА_36 , привітався за руку, не привітався з ОСОБА_37 . О 23 годині 59 хвилині 46 секунді ОСОБА_18 протягує свою праву руку у напрямку до ОСОБА_38 , але останній не бачить цього руху, не реагує на нього, та відходить до парковки. О 23 годині 59 хвилин 47 секунд ОСОБА_9 потис руку ОСОБА_39 , своєю лівою рукою притримав за його праве плече, залишився стояти поряд з ОСОБА_40 . О 23 годині 59 хвилин 55 секунд з посмішкою на обличчі ОСОБА_9 двічі протягує свою руку для вітання з ОСОБА_33 , але останній робить замах своєю правою рукою у напрямку до голови ОСОБА_41 . Потерпілий продовжує тримати свою праву руку для вітання, але о 23 годині 59 хвилин 58 секунд отримує від ОСОБА_32 удар правою рукою по шиї, відступає назад, робить крок уперед, поправляє лівою рукою кепку на своїй голові. З того моменту ОСОБА_18 завдав потерпілому 10 ударів правою та лівою рукою в область голови. ОСОБА_18 наніс десятий удар в область голови пляшкою, яку переклав з лівої руки у праву. О 00 годин 00 хвилин 13 секунд потерпілий ухляючись від ударів, хитаючись на ногах, відійшов від стіни магазину, перебував від ОСОБА_32 на відстані близько 3 м. ОСОБА_20 бачив, що брат ОСОБА_10 наносив удари потерпілому, біг до потерпілого. О 00 годин 00 хвилин 15 секунд ОСОБА_20 наніс потерпілому удар правою рукою в область голови. У цей час ОСОБА_18 перебував на відстані 1-1,5 м від потерпілого, підходив до ОСОБА_11 та брата. Спільними зусиллями обвинувачені звалили потерпілого на землю. ОСОБА_18 стояв, затиснув голову потерпілого своїми ногами, утримував ОСОБА_11 у положенні сидячи, завдавав йому ударів кулаком по тулубу, а потім став присідати з затиснутою головою потерпілого. У той час ОСОБА_20 своїми діями не дозволяв стороннім підходити до брата, який утримував потерпілого, відштовхував осіб, які робили зауваження. О 00 годин 00 хвилин 43 секунд ОСОБА_18 наніс потерпілому удар по тулубу, удар у голову, залишив ОСОБА_11 та пішов до ОСОБА_42 . О 00 годин 00 хвилин 44 секунди ОСОБА_20 став завдавати ударів потерпілому, звалив його на землю, утримував, завдавав удари в область голови. ОСОБА_20 перестав завдавати удари потерпілому, так як у побиття втрутився сторонній чоловік та відвів обвинуваченого.

Суд дає оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_43 у тій частині, що він лише вгамовував потерпілого, розбороняв їх з братом, не завдавав ударів, вважає, що вони (показання) не виправдовують його у інкримінованому діянні.

Суд дає оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_25 у тій частині, що ОСОБА_9 образив його, а тому він завдав потерпілому удару, вважає, що вони (показання) не виправдовують його у інкримінованому діянні.

Отримані судом докази підтверджують, що: обвинувачені та потерпілий не були знайомі; не перебували у неприязних стосунках; поведінка потерпілого була звичайною, не була і не могла бути поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень; зі змісту протиправних дій кожного із обвинувачених не простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілого через особисту неприязнь до нього.

ОСОБА_7 побачив, що брат когось б`є, миттєво кинувся у бійку, тобто своїми діями дав згоду на спільні дії, не знаючи кого б`ють та з яких причин.

ОСОБА_6 діяв з хуліганських мотивів. На це вказують його дії, коли він відійшов від ОСОБА_11 та накинувся на ОСОБА_38 , який також не подав руки обвинуваченому.

Обвинувачені розуміли, що знаходяться у громадському місці, що за їхніми діями спостерігає значна кількість людей, що вони грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що їх дії супроводжують особливою зухвалістю.

Наявні у справі докази повністю і детально узгоджуються між собою, викривають обох підсудних у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення. Докази, які покладені судом в обгрунтовання вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винні у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлювали суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачали їх суспільно-небезпечні наслідки і бажали їх настання.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають покаранню за вчинене ними кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутність судимості, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітніх дітей, сталі соціальні зв`язки, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, і приходить до висновку про те, що можливе його виправлення без відбування покарання.

ОСОБА_6 можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком і покладанням на нього обов`язків.

У судовому засіданні ОСОБА_7 подав заяву про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання.

Заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_7 не зазначив підставу застосування амністії, не долучив відповідних документів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця проживання, сталі соціальні зв`язки, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_7 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, і приходить до висновку про те, що можливе його виправлення без відбування покарання.

ОСОБА_7 можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком і покладанням на нього обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов, зазначив мотиви, обґрунтував їх, просив стягнути з обвинувачених 2000 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачені на початку судового розгляду позов не визнали, а потім добровільно частково відшкодували збитки по 5 184 грн. кожний, що підтверджується розписками, які приєднані до справи.

Позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають залишенню без розгляду, оскільки вони не обґрунтовані.

Позовні вимоги потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки обґрунтовані, знайшли підтвердження добутими по справі доказами. Потерпілий зазнав фізичного болю, лікувався, зазнав психологічних страждань, які залишаться в його пам`яті на значний час, потерпілий боїться обвинувачених, змушений змінити своє місце проживання, у житті потерпілого відбулися зміни, які потребують додаткових зусиль для організації свого життя.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- СДР-диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 12 000 (дванадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Залишити без розгляду цивільний позов у частині стягнення матеріальної шкоди.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_7 про застосування акту амністії.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1