Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2506/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню № 0000633 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню 0000633 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Рішення суду обгрунтовано тим, що обвинувальний акт містить такі порушення процесуального вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить зазначену ухвалу скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України повернути до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження. Посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Так, у відповідності до ст. 291 КПК України у обвинувальному акті містяться відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинувачених (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займані посади всіх слідчих, які здійснювали досудове розслідування та прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта та дата і місце його складання та затвердження. Також, у обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю Кримінального кодексу України та сформульовано обвинувачення. Обвинувальний акт підписано слідчим та прокурором, який його затвердив. В оскаржуваній ухвалі суду не зазначено, що висунуте прокурором ОСОБА_7 обвинувачення є не конкретним чи не зрозумілим. В обвинувальному акті містяться відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також його юридична кваліфікація. На час проведення підготовчого судового засідання суду було відомо про те, постанова слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України скасована слідчим суддею Малинського районного суду. Дана обставина вказує на те, що право потерпілої сторони на оскарження рішення слідчого не було обмежене чи порушене. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. Згідно ст. 340 КПК України у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу має право звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням. У разі задоволення такого клопотання прокурора, суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для підготовки до захисту від додаткового обвинувачення та виконання прокурором вимог, передбачених статтями 276-278, 290-293 цього Кодексу, але не більше ніж на чотирнадцять днів. Строк відкладення судового розгляду може бути продовжений судом за клопотанням сторони захисту у випадку, якщо обсяг або складність нового обвинувачення вимагають більше часу для підготовки до захисту. Після закінчення встановленого судом строку, судове провадження повинно бути розпочате з підготовчого судового засідання. Нове дослідження доказів, які вже були досліджені судом до висунення додаткового обвинувачення, здійснюється тільки у разі визнання судом такої необхідності. Порядок та межі проведення підготовчого судового засідання визначені у статті 314 КПК України. Порядок проведення судового засідання не передбачає обсягу та меж дослідження доказів та надання їм оцінки у кримінальному провадженні. Однак, всупереч вимогам ст. 337 КПК України, суд помилково дійшов висновку про те, що судовий розгляд не може проводитись стосовно ОСОБА_8 лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпіли просять залишити апеляційну скаргу без задоволення а ухвалу суду без змін. Вказують, що апеляційна скарга прокурора є необгрунтованою, а сам прокурор постійно порушує вимоги законів України та процесуальні права потерпілих.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та викладені в ній вимоги просив задовольнити. Додатково пояснив, що надати інформацію щодо ходу досудового розслідування кримінального провадження за ч.1 ст. 135 КК України після скасування слідчим суддею постанови слідчого про закриття провадження, він не має можливості, даних про його результати немає.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, в телефонному режимі просили розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення прокурора, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього документи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це чітко визначено як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд при прийнятті рішення зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_9 .

Із доданого реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме п. 28 розділу ІІ вбачається, що 16.05.2019 прокурором винесено постанову про об`єднання матеріалів провадження № 0000633 з кримінальним провадженням № 0000796, а в п.31 зазначено, що постановою слідчого від 24.10.2019 року закрито кримінальне провадження № 0000796 за ч. 1 ст. 135 КК України.

При цьому, в поданій до суду 14.01.2020 року заяві про відвід прокурору ОСОБА_6 від потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , останніми, як підстава для відводу, зазначена та обставина, що ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 08.01.2020 вдруге скасовано постанову про закриття кримінального провадження у цій справі.

Із змісту копії ухвали вбачається, «…що 04.10.2018 до ЄДРД за № 0000633 внесено відомості щодо кримінального провопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, що сталося близько 08 год. 10 хв. на території Малинської загально-освітньої школи № 4 по пров. Дмитрієва, 1 в м. Малині Житомирської області за участю автомобіля «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8925», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якого малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав середньої тяжкості тілесні ушкодження. 22.12.2018 року до ЄДРД за № 0000796 внесено відомості щодо кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України, що мало місце за фактом тієї ж дорожньо-транспортної пригоди. В ході досудового слідства було встановлено, що вказані кримінальні правопорушення вчинені однією і тією ж особою, а саме: ОСОБА_7 , який керуючи автомобілем «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8925», д.н.з. НОМЕР_2 , виконував маневр заднього ходу та здійснив наїзд на металевий шлагбаум, який відкинуло, завдавши удару малолітньому ОСОБА_9 . 16.05.2019 року постановою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000633 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадження за № 0000796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, об`єднано в одне провадження та присвоєно № 0000633. Таким чином, досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч.1 ст.286 КК України, здійснювалося в рамках провадження за № 0000633. Всупереч вище вказаного, заступником начальника СВ Малинського ВП 24.10.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, в рамках провадження № 0000796, без врахування постанови прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування. Разом з тим, 25.10.2019 року потерпілих повідомлено про завершення досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000633 від 04.10.2018 року за ч. 1 ст. 286 КК України. А відтак, заступником начальника СВ Малинського ВП допущено порушення вимог КПК щодо закінчення досудового розслідування за ч.1 ст.135 КК України в рамках кримінального провадження №0000633. Винесена 24.10.2019 року постанова про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.135 КК України в неіснуючому провадженні № 0000796, за яким не здійснювалося досудове розслідування з 16 травня 2019 року, та завершення досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України в провадженні № 0000633 в якому не вирішувалось питання щодо обставин події, попередньо кваліфікованих за ч.1 ст.135 КК України, призвело до порушення прав потерпілих на належне оскарження постанови про закриття кримінального провадження на етапі досудового розслідування в рамках провадження № 0000633, що гарантоване ст.55 Конституції України» (а.с.72 зворот).

З аналізу змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до нього, вбачається наявність істотних розбіжностей, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду, оскільки два кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України № 0000633 та ч.1 ст.135 КК України № 0000796 були об`єднані в одне за № 0000633, а обвинувальний акт складено щодо ОСОБА_7 лише за ч.1 ст.286 КК України. При цьому, не дивлячись на наявність постанови прокурора ОСОБА_6 від 16.05.2019. про об`єднання вказаних проваджень з присвоєнням номеру № 0000633, в подальшому слідчим 24.10.2019 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000796 за ч.1 ст. 135 КК України, яке на той момент вже не існувало, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді дану постанову було скасовано.

Враховуючи викладене та за наявності таких суперечностей під час досудового розслідування кримінального провадження правопорушень, передбачених як ч.1 ст. 286 КК України, так і ч.1 ст. 135 КК України, обставини вчинення яких тісно пов`язані між собою, що в свою чергу потягло за собою істотне порушення прав як потерпілих, так і самого обвинуваченого на чітке та зрозуміле обвинувачення, з відповідним обсягом фактичних обставин, правовою кваліфікацією дій та формулюванням обвинувачення, у суду першої інстанції виникли обгрунтовані сумніви у відповідності обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, що в подальшому може бути перешкодою для його розгляду в судовому порядку та можливості ухвалення судом законного та обгрунтованого рішення кримінальному провадженні з дотриманням прав та інтересів усіх його учасників, та сумніви в можливості усунення вказаних обставин під час судового розгляду провадження по суті, з чим також погоджується і колегіся суддів апеляційного суду.

Доводи прокурора про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України повною мірою містить відомості передбачені ст. 291 КПК України та відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому містяться всі відомості передбачені КПК України, а суд повертаючи обвинувальний акт прокурору всупереч вимогам ст. 337 КПК України помилково дійшов висновку про те, що судовий розгляд не може проводитись стосовно ОСОБА_8 лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта не грунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Неспроможними є і доводи апеляційної скарги про можливість прокурора під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, оскільки як зазначалося вище в даному випадку наявність таких суперечностей в матеріалах кримінального провадження та недоліків в обвинувальному акті, які не можуть бути усунені під час судового розгляду провадження призведе до порушення обвинуваченого права на захист під час досудового розслідування та прав потерпілих.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги прокурора не грунтуються на вимогах закону та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, тому підстав для скасування ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню № 0000633 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: