Справа № 161/1889/20 Провадження №11-сс/802/100/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника володільця
майна ОСОБА_8 ,
володільця майна ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2020 року (ЄРДР №0000409),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2020 задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_10 , накладено арешт на майно - вилучені під час огляду транспортного засобу марки «Фольксваген Каравелла», д.н.з. НОМЕР_1 , 04 лютого 2020 року тютюнові вироби в загальній кількості 13 500 пачок марки «Мінськ» без марок акцизного податку.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому його арешт необхідний з метою збереження речових доказів, надасть можливість проведення щодо них відповідних експертиз та буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_9 майно. Стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що має місце безпідставне вилучення тютюнових виробів, оскільки не доведено підстави їх неправомірного походження.
Зазначає, що слідчим при проведенні огляду автомобіля, під час якого проводилось вилучення тютюнових виробів не було здійснено підрахунку пачок сигарет, що знаходились у коробках, а лише пераховані ці коробки, таким чином слідчим не дотримано вимог п. 2 ч.2 ст. 171 КПК України. Крім того доводить, що дані тютюнові вироби було придбано у магазинах безмитної торгівлі Duty Free Shop (дюті-фрі шоп), у зв`язку з чим на пачках цих виробів відсутні марки акцизного податку, а тому вони не можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, зважаючи на ці обставини, вважає, що відсутня підстава для їх арешту.

Посилається, що слідчим суддею наведені обставини залишені поза увагою, а за умови їх врахування, на переконання апелянта, існуватимуть підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_9 і його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора і слідчого, які вважали, що в задоволенні скарги сторони захисту слід відмовити, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, суд доходить наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, з матеріалів справи слідує, що в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України встановлюється причетність кола осіб до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання стверджується, що 01 лютого 2020 року о 19:10 год. на автодорозі між селами Вишнів та Радехів Любомльського району Волинської області був зупинений автомобіль марки «Фольксваген Каравелла», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , в якому останній перевозив тютюнові вироби без маркування відповідними марками встановленого зразка, тобто товари, які можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Даний транспортний засіб, відповідно до протоколу огляду від 01 лютого 2020 року було поміщено на спецмайданчик Любомльського ВП ГУНП у Волинській області.

04 лютого 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 03 лютого 2020 року було проведено огляд автомобіля марки «Фольксваген Каравелла», д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якого вилучено тютюнові вироби в загальній кількості 13 500 пачок марки «Мінськ» без марок акцизного податку.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно тютюнові вироби в загальній кількості 13 500 пачок марки «Мінськ» без марок акцизного податку, які 05 лютого 2020 року визнані у встановленому законом порядку речовими доказами у кримінальному провадженні, та передані на відповідальне зберігання ТОВ «Волинь-Євробізнес».

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про задоволення клопотання слідчого, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно та необхідності відмови в накладенні арешту є надуманими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді щодо обґрунтованості заявленого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2020 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді