справа №619/1502/19
провадження №1-кп/619/95/20
УХВАЛА
03 лютого 2020 року м. Дергачі

Судова колегія Дергачівського районного суду Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000180 від 07.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з середньою освітою, не одружений, не працює, судимий:

30.10.2003 за ч.2 ст. 185 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289,69,70 КК України вироком Дергачівського райсуду Харківської області до 4 років позбавлення волі,

19.12.2007 за ч.3 ст. 186,ч.1 ст. 296 ч.2 ст. 190,70 КК України вироком Ленінського райсуду м. Харкова до 4 років позбавлення волі,

27.07.2012 за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 вироком Шевченківського райсуду м. Харкова до 4 років і 6 місяців позбавлення волі,

08.09.2017 за ч.2 ст. 186,75,76 КК України Дергачівським райсудом Харківської області до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України,

встановила:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та враховуючи, що обвинуваченим вчинено новий злочин у період звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання, зазначивши, що воно є безпідставним та необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений хворіє на тяжкі захворювання, не може отримати лікування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тому не може утримуватися в умовах СІЗО.

Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, судова колегія дійшла наступного висновку.

Як передбачено ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16.12.2019 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 по 16.02.2020 та судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 08.09.2017 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинено 07.02.2019, тобто у період іспитового строку, за який передбачено покарання, з урахуванням ч.3 ст.68 КК України, до 10 років позбавлення волі, обвинувачений не працює, відсутні докази наявності у нього міцних соціальних зв`язків, які б могли гарантувати виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків щодо явки до суду. Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам, тим більше, що сторона захисту не надала судові доказів тяжкого захворювання обвинуваченого, відсутності його лікування у слідчому ізоляторі, та неможливості його перебування в умовах СІЗО.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового розгляду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судова колегія вважає, що наявні обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 392 КПК України, судова колегія

постановила:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» по 03 квітня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3