Справа № 522/9454/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А ЇН И
29 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Козаче Білгород-Дністровського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002385 від 26.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 , - В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2018 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули до м. Одеси, маючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужого майна.

Приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 разом зі своїм братом ОСОБА_7 , знаходячись на "Куликовому полі", а саме на алеї зі сторони будинку "Профспілок", звернули увагу на в увагу на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходив по вказаній алеї в напрямку залізничного вокзалу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 приступили до раніше спланованого злочинного плану, а саме для безпосереднього для них заволодіння чужим майном необхідно буде зненацька застосувати насильство щодо потерпілого, поваливши його на землю, що призведе до втрати орієнтації потерпілого, погрожуючи раніше заготовленим предметом схожим на ніж, що надасть можливість безпечно та безперешкодно заволодіти предметом свого посягання.

Дочекавшись, коли ОСОБА_8 підійшов поближче, ОСОБА_4 із-за дерева вийшов та направився зустріч ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_7 підійшов з-заді до ОСОБА_8 та поштовхом в спину повалив його на землю.

Після чого, ОСОБА_7 дістав предмет схожий на ніж, яким став погрожувати ОСОБА_8 та вимагати грошові кошти, мобільний телефон та цінні речі. Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_8 не став здійснювати будь-який опір на вимоги ОСОБА_4 .

В цей час, ОСОБА_4 дістав з передньої кишені штанів ОСОБА_8 мобільний телефон "MEIZU M5" з серійними номерами ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 золотистого кольору з сім-картою НОМЕР_3 , вартість якого становить 3700 гривень та забрав собі, а ОСОБА_7 з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_8 дістав гаманець з якого забрав грошові кошти в розмірі 70 гривень та повернув гаманець останньому. Згодом, ОСОБА_4 помітив у ОСОБА_8 на правій руці золотий перстень з каменем вагою 3 грами, вартість якого становить 3600 гривень та продовжуючи погрожувати застосування фізичного насилля ніж став його вимагати у потерпілого. Розумуючи, що в разі не виконання вимог, ОСОБА_4 може застосувати предмет схожий на ніж, ОСОБА_8 зняв з перстень та передав його ОСОБА_4 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 намацав на шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок вагою 8 грам вартість якого становить 9600 гривень з золотим хрестиком вагою 1,5 грама вартість якого становить 1800 гривень, який рукою зірвав та забрав собі.

Тоді, ОСОБА_4 наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_8 та разом з ОСОБА_7 побігли в бік будинку "Профспілок", де в подальшому зникли в невідомому напрямку.

Викраденим мобільним телефоном марки " MEIZU M5", грошовими коштами в розмірі 70 гривень, золотим перснем, золотим ланцюжком та золотим хрестиком ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , заподіяли матеріальну шкоду ОСОБА_8 в розмірі 18 070 гривень.

13.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та місце проживання, має 2 неповнолітніх дітей. Надали заяву потерпілого ОСОБА_8 в якій останній просить не позбавляти волі підозрюваного ОСОБА_4 , матеріальних та моральних претензій до нього не має.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, вислухавши думку прокурора, допитавши підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне реєстрації та проживання, 2 неповнолітніх дітей, цивільну дружину, тобто в нього міцні соціальні зв`язки, ОСОБА_4 , визнає вину в інкримінованому злочині, з урахуванням примирення підозрюваного ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_8 та відсутності матеріальних та моральних претензій з боку останнього до підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи, що досудове розслідування триває з квітня 2018 року, слідчий суддя не враховує наявність ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, проте підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тому є ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє офіційне джерело доходу для існування.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 нових злочинів та запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування або суду.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви від 26.05.2018 року, протоколом огляду місця події від 26.04.2018 року, показаннями потерпілого, протоколом впізнання за фотознімками від 02.06.2018 року, протоколом обшуку від 25.07.2018 року, показаннями свідка від 25.07.2018 року.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та про майновий стан підозрюваного, відомості про який були надані слідчому судді в судовому засіданні під час розгляду клопотання, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, 2 неповнолітніх дітей, цивільну дружину, тобто в нього міцні соціальні зв`язки, враховуючи відомості про примирення підозрюваного ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_8 та відомості про відсутність матеріальних та моральних претензій з боку останнього до підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи, що досудове розслідування триває з квітня 2018 року, підозрюваний визнає вину в інкримінованому злочині, з урахуванням майнового стану підозрюваного, інформація про який вказана в клопотанні слідчого та доведена прокурором в судовому засіданні, вважаю, що застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у вказаному розмірі, яка зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 57 630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/17640/19.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів та обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 28.11.2019 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.01.2020 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
29.11.2019