Дата документу 21.12.2019
Справа № 334/8589/19
Провадження № 1-кс/334/4338/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , представника ТОВ «Юфком Строй» адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, -

встановив :

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0004453 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.388 КК України.

Вході досудового розслідування встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001456 від 08 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.3 ст.191 КК України. В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року та 19 вересня 2018 року на майно ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №6» накладено арешт, шляхом заборони розпорядження, відчуження та використання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2019 року до Дніпровського ВП надійшло повідомлення про те, що 17 грудня 2019 року невстановлені особи проникли на територію ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій №6», яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 40, звідки таємно викрали та намагались вивезти майно ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №6», на яке накладено арешт на автомобілі «Reno Magnum 460» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ТОВ «ВКФ Салфіт» з тентовим напівпричепом сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ТОВ «ВКФ Салфіт».

Так, 17 грудня 2019 року виїздом на місце події за адресою м. Запоріжжя, вул. Каховська, 28 було виявлено автомобіль «Reno Magnum 460» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ТОВ «ВКФ Салфіт» з тентовим напівпричепом сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ТОВ «ВКФ Салфіт», який, згідно наявних свіжих слідів протектору з нашаруванням волого ґрунту на асфальті, прямував з ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій № 6», який розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Каховська, 40.

Крім того, 19 грудня 2019 року було проведено огляд автомобіля «Reno Magnum 460» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з тентованим напівпричепом «Schmitz S 3ZD22E», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який припарковано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, вході якого було виявлено та вилучено: 11 (одинадцять) металевих рейок (рельси) довжиною від 12,4 м. до 12,5 м. кожна зі слідами перерізу. Через відмову представника ОСОБА_8 розвантажити виявлені металеві рейки (рельси) з тентованого напівпричепу, вони були опечатані паперовими бирками та залишені в тентованому напівпричепі під охороною співробітників Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Оскільки зазначені об`єкти можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, на теперішній час вони зберігається стороною кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, згідно із ч.2 ст.100 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.100 КПК України, майно, яке було об`єктом злочину або іншого суспільно небезпечного діяння, повертається законним володільцям, а у разі не встановлення їх - передаються у дохід держави в установленому КМУ порядку.

Тому для повного, всебічного, об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні судових експертиз, проведення яких не можливе без наявності вилучених речей.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно п.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вилучені під час огляду місця події 11 (одинадцять) металевих рейок (рельси) довжиною від 12,4 м. до 12,5 м. кожна зі слідами перерізу мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004453, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 18 грудня 2019 року, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного злочину, тому з метою об`єктивного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення усіх обставин скоєного злочину, вони необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні та поверненню законному володільцю.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого просив його задовольнити.

Представник ТОВ «Юфком Строй» адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що рейки які перебувають в кузові автомобіля «Reno Magnum 460», реєстраційний номер НОМЕР_1 мають відношення до крадіжки з території заводу ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №6».

Заслухавши думку слідчого, пояснення представника ТОВ «Юфком Строй» адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2)перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При розгляді даної справи не було доведено, що арештом майна є тимчасове позбавлення саме підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, - можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки дані особи до даного часу не встановлені.

Також в клопотанні не ставиться питання про :

- «заборону для особи, на майно котрої накладено арешт, чи іншої особи, у володінні якої перебуває майно» - розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, не надано переконливих доказів стосовно особи, котрій належить майно, на котре необхідно накласти арешт та іншої особи, у володінні якої перебуває майно.

До того ж, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження, про застосування заходів кримінального провадження шляхом арешту тимчасово вилученого майна, оскільки матеріали даного клопотання не відповідають вимогам ст.171 КПК України. Одночасно з матеріалів клопотання не вбачається, а також слідчим, прокурором не доведено наявність достатніх підстав для необхідності такого арешту, а також те, що майно, яке було вилучене після проведення огляду, було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, не визначені його ідентифікуючі ознаки.

Керуючись ст. ст.167-169, 170, 171, 309, 310, 395 КПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1