Справа № 306/1018/18
Провадження № 11-кп/4806/440/20
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

18.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/440/20 за клопотанням представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2019.
Цим вироком:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Арданово, Іршавського району, Закарпатської області, громадянин України, українець, мешканець АДРЕСА_1 , голова Полянської сільської ради, не судимий, - визнаний невинуватим та виправданий за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишено без розгляду.

На вказаний вирок суду, представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 08. 11. 2019 подав (29. 10. 2019 здав на поштове відділення) апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Свалявського районного суду від 20. 09. 2019, його скасування та призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції. В обґрунтування поважності пропуску строку на оскарження, адвокат ОСОБА_11 посилається на те, що 20. 09. 2019 під час проголошення судом вироку щодо ОСОБА_6 , потерпіла та він, як представник потерпілої присутніми не були, а копія вироку була надіслана судом поштою 26. 09. 2019 і отримана потерпілою лише 01. 10. 2019. Вважаючи вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, просить такий поновити та прийняти апеляційну скаргу до провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 та прокурора, які просили поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_8 про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 20. 09. 2019, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 20. 09. 2019 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-2-

Частиною 2 статті 24 КПК України гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Крім того, п. 7 ч. 3 ст. 56 КПК України передбачає, що протягом кримінального провадження потерпілий має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 393 КПК України визначено коло осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог заявлених ними в суді першої інстанції.

Зважаючи на вказані норми Закону, а також те, що адвокат ОСОБА_11 був допущений судом першої інстанції до участі у розгляді кримінального провадження в якості представника потерпілої ОСОБА_14 , колегія суддів вважає, що посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , викладені у запереченні на апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 на дату та зміст договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_11 , не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК України.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 01. 10. 2015 у справі №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У відповідності до положень ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, лише наявність поважних причин, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк, наявність яких повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до положень ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.
Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Так, із системного аналізу норм КПК України (зокрема, ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

-3-

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13. 07. 2017 по справі № 5-117кс(15)17.
Отже, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами /труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29. 10. 2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюсенд медіа» та «Індепендент нью спейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин адвокатом ОСОБА_11 у клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, поданій в інтересах потерпілої ОСОБА_10 не наведено.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема журналів судових засідань від 19. 09. 2019 та 20. 09. 2019 під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , право потерпілої ОСОБА_10 та її представника - адвоката ОСОБА_11 , як на участь у розгляді цього провадження, так і проголошення судового рішення, судом першої інстанції було забезпечено. Оскаржуваний адвокатом ОСОБА_11 вирок суду першої інстанції був постановлений та оголошений 20. 09. 2019, отже початком строку на апеляційне оскарження вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2019 є день його проголошення.

Зі змісту журналу судових засідань від 19. 09. 2019 вбачається, що у зазначену дату суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 366 КПК України, оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, про що головуючим оголошено в тому числі і адвокату ОСОБА_11 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. При цьому судом було оголошено, в тому числі і адвокату ОСОБА_11 про те, що вирок суду буде проголошено наступного дня о 08 год. ранку. Як видно, наступного дня, після виходу суду з нарадчої кімнати, судом першої інстанції прилюдно, проголошено судове рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , а також роз`яснено його зміст, порядок і строк оскарження, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 376 КПК України.

Проте, апеляційну скаргу в інтересах потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 подав до Свалявського районного суду Закарпатської області тільки 08. 11. 2019 (29. 10. 2019 здав на поштове відділення) і в якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду від 20. 09. 2019 зазначив про оголошення судом вироку в його та потерпілої відсутності та отримання потерпілої копії судового рішення 01. 10. 2019, яке було надіслана судом поштою 26. 09. 2019.

-4-
Між тим, оскільки як потерпіла ОСОБА_10 , так і адвокат ОСОБА_11 особисто приймали участь у судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в режимі відео конференції і як убачається зі змісту клопотання на оголошення вироку суду не прибули за власним розсудом, посилання адвоката ОСОБА_11 , як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду на нез`явлення у день проголошення судом вироку, є необґрунтованими і такими, що суперечить положенням ч. 1 ст. 376 КПК України щодо обов`язку суду проголосити судове рішення прилюдно негайно після виходу з нарадчої кімнати.
До того ж як потерпіла ОСОБА_10 , так і адвокат ОСОБА_11 були обізнані про про місце, день та час розгляду кримінального провадження, що свідчить про належне виконання судом першої інстанції всіх необхідних дій, які передбачені кримінальним процесуальним законом щодо повідомлень про місце, день та час судового засідання та проведення процесуальних дій у режимі відео конференції.
Однак, зазначені адвокатом ОСОБА_11 у клопотанні обставини не можна визнати поважними, та такими, які б слугували підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки адвокат ОСОБА_11 особисто приймав участь в судовому засіданні, був обізнаний з результатами розгляду кримінального провадження, на проголошення тексту судового рішення не прибув, що в свою чергу не може свідчити про активну процесуальну поведінку, спрямовану на реалізацію права на апеляційне оскарження в межах, визначених кримінальним процесуальним законом.

На думку колегії суддів, дії адвоката ОСОБА_11 також не були спрямовані на своєчасне оскарження вироку суду першої інстанції, а отримання ним копії судового рішення 01. 10. 2020 не є підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Той факт, що адвокат ОСОБА_11 не виявив бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, не з`явившись на проголошення вироку суду, а очікував на отримання його копії поштою, не може бути враховано у данному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Поряд з цим, колегія суддів враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Посилання адвоката ОСОБА_11 на дату надсилання судом першої інстанції копії вироку потерпілій, на думку колегії суддів, також не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не можуть змінювати загальний порядок обчислення такого строку.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, адвокатом ОСОБА_11 не наведено.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що правило дотримання визначеного законом строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну позицію.

Також апеляційний суд враховує і те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене

-5-

у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правами знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03. 04. 2008 зазначено, « що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Проте, адвокат ОСОБА_11 протягом встановленого законом строку на подання апеляційної скарги зазначений вирок суду не оскаржив, об`єктивними причинами це не обумовлено, і в доданому до апеляційної скарги клопотанні про наявність причин, які б свідчили про наявність у адвоката ОСОБА_11 перешкод у реалізації права на апеляційне оскарження вироку суду, дані відсутні.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали адвокату ОСОБА_11 подати апеляційну скаргу на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2020 у визначений законом строк.

У поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокатом ОСОБА_11 не наведено мотивів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, тому об`єктивні, обґрунтовані та законні підстави для відновлення цього строку відсутні, не встановлено таких і в процесі апеляційного розгляду. Нехтування представником потерпілої протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2020 слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 399, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2019 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 20. 09. 2019 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України повернути особі (адвокату ОСОБА_11 ), яка її подала разом з додатками до неї.
Ухвала Закарпатського апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: