Справа № 300/328/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №11-кп/4806/414/20, за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.09.2019.
Цією ухвалою кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відмовою представника потерпілого ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 24. 10. 2019 у кримінальному провадженні №11-кп/4806/811/19, якому у 2020 році присвоєно №11-кп/4806/414/20 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.09.2019, визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні апеляційного суду суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні його рідній брат суддя Воловецького районного суду Закарпатської області 05.12.2017 постановляв вирок щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України. У зв`язку з цим вважає, що в даному кримінальному провадженні наявні обставини, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КК України.

Заслухавши пояснення судді ОСОБА_3 з приводу заявленого самовідводу, думку прокурора який не заперечив щодо задоволення зави про самовідвід, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 , які заперечили щодо самовідводу, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню, з таких підстав.

-2-

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейскої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародна-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 474/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий, судя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії», «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.2 ст.296 КК України, ухвалений суддею Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 , який зі змісту заяви є рідним братом судді Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_3 ..

-3-

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку, що з метою уникнення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів щодо об`єктивності судді під час розгляду даного кримінального провадження, забезпечення учасникам кримінального провадження право на справедливий суд та достатніх гарантій для того, щоб виключити будь який обґрунтований сумнів у його безсторонності, оскільки обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 ухвалювався суддею Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 , який згідно заяви судді апеляційного суду ОСОБА_3 є його рідним братом, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадження щодо ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8, 9, 22, 55, 64 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 №1906-ІУ, ст. ст. 21, 75, 81, 82, 405 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Кримінальне провадження №11-кп/4806/414/20 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 передати на повторний автоматизований розподіл для заміни судді ОСОБА_3 іншим суддею в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: