Справа № 577/3497/19
Провадження № 1-кп/577/94/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого 20 грудня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,4 ст.358, ч.ч. 2,3 ст.185 КК України, кримінальне провадження за якими внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 06 червня 2019 року, за №0000162 від 20 червня 2019 року, за №0000238 від 24 липня 2016 року, №0000746 від 16 липня 2019 року.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст.358, ч.ч. 2,3 ст.185 КК України, відносно нього застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строк якого закінчується 20 лютого 2020 року о 24 годині. До цього часу кримінальне провадження не може бути завершеним через незалежні від суду причини.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою.

Прокурор клопоче продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки кримінальне провадження не може бути завершене, а підстави, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, не перестали існувати, серед яких вказує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі і тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у нього відсутні постійне місце роботи чи навчання, відсутні міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання, оскільки не одружений, дітей не має, фактично за місцем реєстрації не проживає і веде бродяжницький спосіб життя, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «змішані розлади особистості, синдром бродяжництва», крім того, ОСОБА_4 раніше судимий та має не зняту та не погашену судимість. За таких обставин існує ризик вчинення нового злочину та ухилення від суду. Інший вид запобіжного заходу, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого і не убезпечить від ризиків вчинення іншого злочину, ухилення від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти продовження йому тримання підвартою.

Захисник ОСОБА_5 підтримує підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового розгляду , суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 тримання під вартою до двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях . Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено в цьому провадженні, із ступеню тяжкості інкримінованого злочину, і що обставини, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і вони унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 є особою, раніше судимою за вчинення злочину проти власності, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів у цьому провадженні, в тому числі і проти власності., не має стійких соціальних зв`язків.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, на які посилається прокурор, суд вважає їх вагомими для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою , оскільки свідчать про існування ризику вчинення нового злочину, і є такими, що виправдовують потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав, виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, і що існування таких обставин переважає принцип поваги до особистих свобод, тому суд вважає, що інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не убезпечить від ризику скоєння іншого злочину.

Керуючись ст. ст. 183, 331 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до року до 15 квітня 2020 року до 24 години.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд на протязі семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1