Справа №295/3507/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника
ДУ «ЖУВП (№8)» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області,
встановив:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви, подав заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.
Захисник підтримав клопотання із підстав, позитивних характеристик засудженого, його працевлаштування.

Представник ДУ «ЖУВП (№8)» просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого.

Прокурор вважає, що умовно-дострокове звільнення засудженого буде передчасним, оскільки поведінка засудженого нестабільна, він не має заохочень.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_8 засуджений 09.03.2016 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 7, 13, 70 КК України до 11 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 13.02.2013; кінець строку: 13.07.2020.

Відповідно до характеристики від 28.04.2020 за період відбування покарання засуджений має 5 стягнень, заохочень не має, стягнення погашені. На виробництві установи працевлаштований різноробочим, до праці ставиться задовільно. До виконання поставлених завдань ставиться не завжди відповідально. Приймати участь у програмах диференційованого впливу бажання не має. Вину у вчиненому злочині визнає частково. Вирок суду та міру призначеного судом покарання вважає несправедливим.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, враховуючи, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, вину у скоєному злочині визнає частково, до праці ставиться задовільно, заохочень не має, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1