Справа № 700/481/19
Номер провадження № 1-кп/699/38/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000086 щодо обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 08.04.2019, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , наніс останньому один удар дерев`яною штахетиною по голові, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної ділянки, синців на верхній і нижній повіках правого ока, що згідно висновку експерта № 05-11-01/59 від 25.04.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.125 КК України не визнав, заявлений цивільний позов не визнав, не розкаявся і показав, що між ним і потерпілим тривалий час існують неприязні стосунки через спір за межу між їхніми земельними ділянками.
08 квітня 2019 року ініціатором сварки був ОСОБА_9 , який намагався звалити побудований ним паркан. При цьому була присутня дружина потерпілого ОСОБА_10 , яка допомагала останньому розхитувати паркан. Саме під час вчинення цих дій потерпілий міг самостійно себе травмувати, а потім з дружиною оговорити його перед сусідами.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, доведена показаннями:
- потерпілого ОСОБА_5 про те, що 08.04.2019 на його подвір`я приїхав трактор орати город. В цей час в нього раптово виник конфлікт з обвинуваченим з приводу можливості виорати город через побудований паркан. В ході сварки ОСОБА_6 дерев`яною штахетиною наніс точковий удар по голові потерпілого і втік. Після цього сусіди викликали поліцію і карету швидкої медичної допомоги. Просив обрати обвинуваченому не суворий вид покарання;
- свідка ОСОБА_11 дружини потерпілого, про те, що 08.04.2019, близько 14.00 год., до них на город приїхав трактор, щоб орати город. Їхній сусід обвинувачений ОСОБА_6 побудував паркан, який заважав проїхати трактору. Через це між її чоловіком потерпілим у справі і обвинуваченим виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 дошкою через паркан точного вдарив чоловіка по голові, а потім втік до свого подвір`я. Після цього сусіди викликали поліцію і швидку допомогу.
- свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений і потерпіли його сусіди. 08.04.2019 він був в 30 метрах від місця події на своєму городі і бачив, що потерпілий із своєю дружиною був на городі, а обвинувачений будував паркан. Між ними відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_6 дошкою через паркан наніс точковий удар в голову потерпілому, внаслідок чого відбулося розсічення шкіри на голові. Після цього ОСОБА_6 втік з місця події;
- свідка ОСОБА_13 , яка показала, що потерпілий і обвинувачений є її сусідами. Між ними тривалий час існує спір за межу земельних ділянок. Весною 2019 року, під час оранки городів, вона бачила, що останні сперечалися між собою, стоячи біля спільної межі. Під час цієї сварки вона у власних справах відійшла з городу, а коли повернулася, то побачила, що у ОСОБА_14 мається пошкодження на обличчі, яке супроводжувалося крововиливом. Останній повідомив, що ОСОБА_15 розбив йому обличчя дерев`яною дошкою. Після цього вона викликала поліцію на місце пригоди.
- свідка ОСОБА_16 про те, що 08.04.2019 знаходився на своєму городі в с. Бужанка, з відстані близько 150 метрів, і бачив, що потерпілий з ОСОБА_17 свариться біля паркану. Далі він побачив, що ОСОБА_5 схопився за голову і побіг до ОСОБА_18 на город;
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, доведена:
- витягом з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 (а.п. 133 том 1);
- рапортом інспектора Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області (а.п. 134 том 1);
- даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2019, згідно якої ОСОБА_5 заявив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 08.04.2019 близько 14.00 год. (а.п. 135 том 1);
- ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 22.04.2019 про призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_19 (а.п. 125 том 1);
-даними висновку судово-медичної експертизи від 25.04.2019 про те, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної ділянки, синців на верхній і нижній повіках правого ока, які спричинені дією тупого твердого предмету, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані ушкодження могли виникнути в час, вказаний в ухвалі. Вище вказані ушкодження виникли не менш як від однократної дії травмуючого предмету (а.п. 126-127 том 1).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків, дослідивши матеріали судової експертизи, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Суд критично, як спробу обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинений злочин, оцінює його показання про ймовірність самостійного травмування себе потерпілим, оскільки сукупність показань потерпілого, допитаних у суді свідків, висновку судової експертизи є для суду в даному випадку переконливими, чіткими і узгодженими між собою. Саме сукупність вказаних доказів чітко вказує на механізм спричинення тілесного ушкодження та особу, яка заподіяла вказані пошкодження, тобто на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Разом з тим, оцінюючи показання допитаних у суді свідків, суд переконався у щирості показань потерпілого, а також в тому, що за умови самотравмування останній не оговорив би обвинуваченого в силу своїх життєвих принципів та свого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочини невеликої тяжкості, відсутність обставин, що обтяжують покарання, форму вини й мотиви вчинення злочину, тяжкість його наслідків, характеристику останнього, його поведінку до та після вчинення злочину, думку потерпілого про суворість покарання, висновок досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає притягнення його до кримінальної відповідальності вперше.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно.
На обліку у психіатра та нарколога ОСОБА_6 не перебуває, що вбачається з довідки виданої Лисянською ЦРЛ 26.04.2019 року.

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а тому можливе перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Уточнений цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином в загальній сумі 5380,00 грн., в якому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 3380,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. підлягає до часткового задоволення, оскільки потерпіли належними і допустимими доказами не підтверджені витрати на лікування через відсутність даних про призначення саме тих ліків, фіскальні чеки про придбання яких було надано суду.

Крім того, в частині витрат потерпілого на пересування в період досудового розслідування на автомобілі таксі через неможливість скористатися громадським транспортом не підтверджена відповідними висновками лікарів.

Разом з тим, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають до повного задоволення, оскільки обвинуваченим вчиненого відносно потерпілого насильницькі дії, наслідком яких стало заподіяння шкоди здоров`ю, що спричинило заподіяння моральної шкоди останньому, яка виразилася у фізичному болю через ушкодження здоров`я.

Визначаючи розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд приходить до висновку, що 2000 грн, про стягнення яких просить потерпілий, є таким розміром, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

За таких обставин суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого 2000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Призначити засудженому ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п*ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, заявлений ОСОБА_5 про відшкодування завданої шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бужанка Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Лисянським РВ УМВС України в Черкаській області 29.04.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Азербайджану, жителя АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , запис № 131, видана 18.02.2019, орган, що видав 7101, кошти в сумі 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1