У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження. Дана скарга обґрунтована тим, що під час розгляду слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду скарги заявника, останній дізнався про наявність постанови про закриття кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України. Підставою для закриття кримінального провадження стало те, що ОСОБА_6 не має будь-яких претензій до осіб, які в період з 21 год. 55 хв. 06 вересня 2018 року по 12 год. 25 хв. 07 вересня 2018 року спричинили йому тупу травму живота та забій грудної клітини, за наслідками яких ОСОБА_6 видалено селезінку.

Проте кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України не є кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення відповідно до вимог ч. 1 ст. 477 КПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України ОСОБА_6 , як особа, яка не подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, є свідком.

За вказаних обставин, постанова про закриття кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року є незаконною.

Тому, просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені у скарзі вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог скарги, просив відмовити у їх задоволенні.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши заявника, прокурора, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000327 від 11 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
10 лютого 2020 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000327 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.
Слідчий, який здійснював досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, виніс постанову про закриття даного кримінального провадження від 29 лютого 2020 року, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Так, в постанові слідчого від 29 лютого 2020 року зазначено, що 10 лютого 2020 року до чергової частини Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла ухвала слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 про вчинення відносно ОСОБА_7 кримінального правопорушення заподіяння тілесного ушкодження у період з 21 год. 55 хв. 06 вересня 2018 року до 12 год. 07 вересня 2018 року.
При проведенні досудового розслідування у вищезгаданому кримінальному провадженні, у якості свідка допитаний ОСОБА_3 , який показав, що на 21 годину 55 хвилин, 06 вересня 2018 року ОСОБА_7 не мав тупої травми живота та забою грудної клітини. В матеріалах кримінального провадження № 0000139 знаходиться копія довідки № 66, в лікарні мається оригінал зазначеної довідки. В зазначеній довідці вказано, що лікар ОСОБА_8 надав довідку про наявні у ОСОБА_9 травми верхніх кінцівок. Він вважає, що невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 аби звинуватити ОСОБА_10 . Вказані відомості останньому стали відомі в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. За вказаним фактом останній звернувся до прокурорів та Слов`янського ВП ГУНП для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, однак у зв`язку з тим, що відомості не були внесені останній звернувся до Слов`янського міськрайонного суду, який зобов`язав посадову особу внести відповідні відомості. Крім того, останній вказав, що йому достовірно невідомо, чи були спричинені ОСОБА_7 , однак у зв`язку з тим, що діагнози у двох довідках, які він має різняться, він вважає, що тілесні ушкодження були спричинені в різні періоду часу. Хто міг спричинити тілесні ушкодження йому невідомо.
Також, з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що 24 лютого 2020 року на адресу слідчого надійшла заява ОСОБА_7 , в якій останній просить закрити кримінальне провадження за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень, оскільки кримінальне провадження за вказаним фактом розглядається у Слов`янському міськрайонному суді.
В ході допиту в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що отримані ним тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_10 . За вказаним фактом проводиться судовий розгляду у Слов`янського міськрайонному суді.
Згідно з п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу створюють ризик недодержання такого стандарту.
В розумінні статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною другою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено принцип законності, який полягає у обов`язку слідчого (прокурора, керівника органу досудового розслідування) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, слідчим при прийнятті рішення про закриття даного кримінального провадження поверхнево досліджено та надано правову оцінку обставинам, про які йдеться в заяві ОСОБА_3 про спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та ухвалі слідчого суді Слов`янського міськрайонного суду, постановленій за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на не внесення до ЄРДР відомостей його заяви про вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Так, слідчим не встановлено та не допитано інших осіб, які могли бути свідками кримінального правопорушення, пов`язаного зі спричиненням ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Крім того, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, слідчий спирався на показання ОСОБА_7 , допитаного в якості свідка в даному кримінальному провадженні та керувався заявою останнього, в якій він просить закрити кримінальне провадження за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом сьомим частини першої ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Згідно з ч. 1 ст. 477 КПК України Кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених низкою статей Кримінального кодексу України, до яких не віднесено ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.
Фактично ж рішення слідчого обумовлене заявою ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, що грубо порушує встановлений Кримінальним процесуальним законом порядок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Слід зауважити, що ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року не надано процесуального статусу потерпілого, оскільки слідчим таке рішення не приймалось та ОСОБА_7 із заявою про визнання його потерпілим до слідчого не звертався, а також з оскаржуваної постанови вбачається що ОСОБА_7 допитано у якості свідка.
Частинами 2-3 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, посилання слідчого в свої постанові від 29 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження на заяву ОСОБА_7 про закриття провадження є безпідставним, а сама заява не може бути врахована при прийнятті процесуальних рішень у межах наведеного кримінального провадження без надання ОСОБА_7 відповідного статусу.
Статтею 86 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови у ст. 110 КПК України, не дотримані.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, тобто без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий належним чином не вмотивував прийняте рішення, лише формально послався на відсутність події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Під час здійснення досудового розслідування, слідчим не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для цього кримінального провадження.
Отже, слідчим не надано належної оцінки добутим під час досудового розслідування доказам, зокрема, показанням безпосередніх свідків вчиненого кримінального правопорушення, письмовим доказам та не приділено достатньо уваги проведенню процесуальних дій зі встановлення обставин події, що розслідується, які, всупереч висновкам слідчого, в своїй сукупності свідчать саме про наявність складу та події кримінального правопорушення.
Крім того, слідчим під час проведення досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для встановлення обставин справи, зокрема, не здійснено розширення кола свідків правопорушення, не проведено слідчі експерименти та інші слідчій (розшукові) дії з метою встановлення істотних у кримінального провадженні обставин. А отже, вищевказана постанова винесена передчасно, необґрунтовано та без дослідження всіх обставин справи, тому є законні підстави для скасування вищевказаної постанови слідчого.
На слідчого суддю, відповідно до положень КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що вчинено злочин.
Згідно зі ч. 3ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року скасувати

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1