Справа №487/3267/20
Провадження №1-кс/487/3891/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Праги, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, з вищою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого державним інспектором відділу реагування №2 Управління протидії контрабанді та порушення митних правил Одеської митниці Держмитслужби

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11.06.2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В клопотанні слідчий зазначає, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000444 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10.06.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, необґрунтованість пред`явленої його підзахисному підозри. Зауважив про порушення процедури збирання доказів, що тягне за собою їх недопустимість, а саме: з протоколу допиту ОСОБА_7 в якості свідка від 23.04.2020 р. вбачається, що допит було проведено до внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; відсутній протокол ідентифікації грошових коштів. Крім того, під час затримання ОСОБА_4 , руки останнього при застосуванні ультрафіолетового освітлення не мали явних ознак спеціальної фарби. Зазначив, що розмір застави, про який просить прокурор не обґрунтований.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри. Зауважив, що його колеги повідомили, що ОСОБА_7 , будучи раніше працівником правоохоронних органів, може надавати йому інформацію щодо незаконного переміщення підакцизних товарів. З ОСОБА_7 вони зустрічались декілька разів на початку в середині весни 2020 р. Інформація, передана останнім, не підтверджувалась. Гроші ОСОБА_7 йому не передавав. Переховуватись від органу досудового розслідування та суду наміру не має. Зауважив, що 09.06.2020 р. він зустрічався з ОСОБА_7 та, коли останній пішов, побачив як до нього ( ОСОБА_4 ) швидко наближаються люди. Він злякався та намагався залишити місце події, що, на його думку, могло бути розцінено співробітниками органу досудового розслідування як спроба втекти.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000444 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що державний інспектор відділу оперативного реагування № 2 управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , відповідно до наказу начальника Одеської митниці Держмитслужби №281-о від 05.05.2020, з 06.05.2020 переведений на посаду державного інспектора відділу реагування № 2 управління протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби.

Відповідно до наказу начальника Одеської митниці № 81-о від 17.12.2019 ОСОБА_4 присвоєний 7 ранг державного службовця.

Крім того, згідно з посадовою інструкцією державного інспектора відділу реагування № 2 управління протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , серед інших, наділений наступними правами як службова особа: брати участь у встановленому порядку в здійсненні митного контролю товарів і транспортних засобів, на будь-якому його етапі, бути присутнім у проведенні митного огляду; здійснювати митне обстеження територій, приміщень, складів і сховищ підприємств, організацій і установ незалежно від відомчого підпорядкування і форм власності; припиняти навантаження, вивантаження, перевантаження, розпакування, упакування й перепакування товарів, які перебувають під митним контролем, виявляти пошкодження їх пакування, заміну акцизних марок та ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, а також заміну транспортного засобу, на якому вони переміщуються без дозволу митного органу; складати протоколи про порушення митних правил; вилучати товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, а також документи потрібні для розгляду справи про порушення митних правил.

Також, ОСОБА_4 , згідно з посадовою інструкцією державного інспектора відділу реагування №2 управління протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби, наділений наступними обов`язками: участь у проведенні спеціальних заходів та операцій з виявлення та припинення незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та інших предметів правопорушень у тому числі шляхом проведення оглядів товарів транспортних засобів на всій митній території України у тому числі в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги; здійснення виявлення, розкриття, припинення і профілактика порушення митного законодавства, запобігання таким правопорушенням в межах компетенції; прийняття участі у заходах митного контролю у порядку визначеному законодавством з метою виявлення фактів контрабанди, порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.

Окрім цього, відповідно до п. 1.3 Положення про відділ реагування № 2 управління протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби, відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної ради, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства фінансів України, Державної митної служби України, іншими актами законодавства України, регламентом Митниці, Положенням управління та цим Положенням. Права та обов`язки державного інспектора відділу реагування № 2 управління протидії контрабанді та порушенням митних правил Одеської митниці Держмитслужби визначенні посадовою інструкцію затвердженою виконувачем обов`язків начальника Одеської митниці Держмитслужби 18.05.2020.

Встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч взятих на себе обов`язків працівника правоохоронного органу, маючи повну вищу освіту, у зв`язку з чим достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_7 є приватним підприємцем, у зв`язку з чим, з метою отримання прибутку для себе, займається перепродажем цигарок, які він закуповує на ринку у м. Подільськ Одеської області у різних осіб, які їх збувають, та в подальшому перепродає їх іншим особам, у тому числі ОСОБА_8 у м. Роздільне Одеської області. Придбані на ринку цигарки ОСОБА_7 відправляв ОСОБА_9 за допомогою служби доставки ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Делівері».

Так, на початку квітня 2020 року ОСОБА_7 здійснював чергову відправку партії цигарок для ОСОБА_9 . Після оформлення доставки на поштовому відділенні «Нова Пошта» у м. Подільськ до нього підійшов ОСОБА_4 , який представився працівником Одеської митниці Держмитслужби та сказав, що його звати ОСОБА_10 .

Під час розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про те, що він обізнаний про те, чим останній займається. Також, ОСОБА_4 наголосив, що м. Подільськ це територія його обслуговування, та він безпосередньо контролює дотримання вимог законів при здійсненні переміщення підакцизних товарів поза митним контролем на вказаній території.

Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що його не цікавить, яким чином та у кого він придбав вказані цигарки та наголосив, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки порушення митних правил, у зв`язку із чим він може скласти на нього протокол, накласти штраф у великому розмірі та конфіскувати весь товар.

Після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що цього можна уникнути, якщо ОСОБА_7 буде йому при здійсненні подальший відправок цигарок надавати з кожного короба грошові кошти у сумі 5 доларів США, розрахунок має проходити кожну четверту відправку партії цигарок, грошові кошти необхідно передавати особисто ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що у подальшому ОСОБА_7 необхідно буде здійснювати поштові відправлення цигарок через поштові відділення ТОВ «Делівері» та надав номер мобільного телефону, за яким з ним у подальшому необхідно контактувати: НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_7 , на виконання вимоги ОСОБА_4 , 18.05.2020 та 27.05.2020, під час їх зустрічей передавав ОСОБА_4 кожний раз відповідно, грошові кошти у розмірі 2700 гривень за відправлення тютюнових виробів.

Крім того, 09.06.2020, приблизно о 14 год. 40 хв., ОСОБА_7 на виконання раніше висунутих вимог ОСОБА_4 , зателефонував йому у мессенджері WhatsApp на його акаунт, закріплений за номером мобільного телефону НОМЕР_1 з метою організації зустрічі та передачі йому грошей, які ОСОБА_4 вимагав від нього.

Під час розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно прибути до будівлі Водопостачання Одеської залізниці, що знаходиться по бульвару Заслонова у м. Подільськ.

Під час зустрічі, приблизно о 15 год. 00 хв. 09.06.2020, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 гроші у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень з урахуванням коливань курсу долару США, які він взяв у свою праву руку, та поклав у задню праву кишеню своїх джинсів.

Після того, як ОСОБА_7 пішов, ОСОБА_4 о 15 год. 24 хв. був затриманий співробітниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України одразу після отримання неправомірної вигоди.

10.06.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного про необґрунтованість підозри, пред`явленої останньому, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Слідчий суддя приймає до уваги посилання захисника на відсутність протоколу ідентифікації грошових коштів та певні невідповідності у даті проведення допиту свідка та внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, при цьому вважає за доцільне зауважити, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження: заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 23.04.2020; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 23.04.2020, 09.06.2020; протокол затримання Цуркаль від 09.06.2020; протокол огляду місця події від 09.06.2020; протокол освідування ОСОБА_4 від 09.06.2020; протокол обшуку від 09.06.2020, 10.06.2020; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджених в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки одразу, після отримання 09.06.2020 неправомірної вигоди ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, намагалися покинути місце його скоєння злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити речові докази, в тому числі грошові кошти, які 18.05.2020 та 27.05.2020 він вимагав та отримав від ОСОБА_7 та місцезнаходження яких на даний час не встановлено, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин; може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , експертів та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне зареєстроване місце проживання в м.Подільськ Одеської області, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має міцні соціальні зв`язки, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених судом ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , матеріальне становище підозрюваного.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави, що дорівнює 500000,00 грн., оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 07.08.2020 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 43 940 (сорок три тисячи дев`ятсот сорок) грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 щосереди;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 07.08.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1