Справа № 629/340/19
Номер провадження 1-кп/629/95/20
УХВАЛА

24 березня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу, -

встановила:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на два місяці в зв`язку з закінченням 26.03.2020 року зазначеного строку, посилаючись на те, що наявні ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Захисник ОСОБА_6 не погодившись з пропозицією прокурора, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який цілодобовий домашній арешт, в зв`язку з недоведенням прокурором наявності існуючих ризиків.

Згідно ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , колегія суддів оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, вчинення злочину із застосуванням насильства, репутацію, відсутність самостійного забезпечення, відсутність заощаджень для забезпечення власних потреб, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на вірогідність переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставин, які були би підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні захисником не надано.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи із сукупності приведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до двох місяців.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 суд не визначає.

Керуючись ст.ст.217,314-316,334,371,372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора, задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою та продовжити його дію на строк до двох місяців до 22.05.2020 року, без визначення застави.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити захиснику ОСОБА_6 , для відома, направити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», для виконання та обвинуваченому ОСОБА_7 для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3