25.06.2020
Справа № 359/1764/20
Провадження № 1-кп/359/406/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксації в залі суду кримінальне провадження за №0000145, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
07.10.2019 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебувала поблизу приміщення закладу громадського харчування, що за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 90, де познайомилася із ОСОБА_5 .

В подальшому, 07.10.2019, близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи разом з ОСОБА_5 у приміщенні закладу громадського харчування, що за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 90, помітила на столі мобільний телефон марки «ТР-Link» серії « НОМЕР_1 » модель ТР7071А55, який належить останньому.

Під час спілкування з ОСОБА_5 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме належним останньому мобільним телефоном.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, попросила у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон чорного кольору марки «ТР- Link» серії « НОМЕР_1 », модель ТР7071А55, з метою нібито здійснити телефонний дзвінок.

Після чого ОСОБА_5 , будучи введений в оману, добровільно передав ОСОБА_6 мобільний телефон чорного кольору марки «ТР- Link» серії « НОМЕР_1 » модель ТР7071А55. В свою чергу ОСОБА_6 взяла до рук вказаний мобільний телефон, вийшла з приміщення закладу громадського харчування та більше не повернулася, тим самим у незаконний спосіб заволодівши чужим майном.

В подальшому ОСОБА_6 розпорядилася вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2955 грн. 60 коп.

Між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення. Із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та підозрюваною, а також щире каяття підозрюваної та активне сприяння обвинуваченою розкриттю злочину, крім того повне відшкодування потерпілою завданої нею матеріальної шкоди потерпілому.

Також узгоджено, що при затвердженні угоди про примирення від 26.02.2020 ОСОБА_6 буде призначено покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та витрати на проведення судових експертиз, що становить 314 (триста чотирнадцять) грн. 02 коп.

Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Потерпілий та обвинувачений повідомили, що укладена ними угода про примирення є добровільною, ні фізичного ні психологічного тиску до них не застосовувалося.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтримала укладену угоду про примирення, визнала свою вину у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та просила суд затвердити укладену між нею та потерпілим угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди їй відомі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_6 , а також вказав, що претензій до обвинуваченої ні морального, ні матеріального характеру немає. Зі ст. 473 КПК України ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі. Угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає можливим затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні, як такої, що відповідає вимогам КПК України.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч. 1 ст. 190 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України обвинувачена визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди про примирення визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 190КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_6 даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена між потерпілим з одного боку та обвинуваченою з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченій ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Крім того, з обвинуваченої, на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 314 гривень 02 копійок.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2020 на мобільний телефон марки «Neffos», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 - скасувати.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 190 КК України, суд,
у х в а л и в:
Угоду про примирення, укладену 26.02.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000145, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Засуджена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана сплатити суму штрафу на користь держави України (одержувач коштів: Борисп.УК/Бориспіль/21081100, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010004, код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України - 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2020 на мобільний телефон марки «Neffos», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , - скасувати.
Речовий доказ, мобільний телефон марки «Neffos», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , після набрання вироком суду законної сили, - залишити у володінні власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Засудженим, в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1