Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/3577/18
Номер провадження: 1-кп/511/12/20
28.05.2020 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:
судді доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на даний час ризики, які враховувалися при обрання вказаного запобіжного заходу не відпали. Зазначає, що необхідність продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо обвинуваченому не буде продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою. Так обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. На досудовому розслідуванні ОСОБА_8 ніяким чином не сприяв розкриттю вказаного злочину, тому може використовувати будь-які обставини нездоланої сили або умисно створювати обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності та затягувати судовий розгляд і таким чином перешкоджати правосуддю. Також на даний час триває судовий розгляд, докази по справі не дослідженні та не всі свідки допитані, що в сукупністю обставиною для продовження запобіжного заходу.

Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо вказаного клопотання, вказуючи, що обґрунтування прокурора є виключно припущенням. Просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений має родину, забезпечений власним житлом та переховуватися не буде, окрім того зазначав, що за час перебування в місцях позбавлення волі стан здоров`я обвинуваченого погіршився та в Україні оголошено карантин та утримання в слідчому ізоляторі не забезпечить належного утримання обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував проти вказаного клопотання прокурора та підтримав думку захисника.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, дійшла до наступного.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 194 КПК України у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Однак суд вважає, що відповідно до Глави 28 КПК України судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведення поза розумним сумнівом вини особи у зазначененому в обвинувальному акті злочині, а тому оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається і до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Так, суд вважає, що по даному кримінальному провадженню необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків ) є достатньою підставою для тримання обвинуваченого під вартою.
Також суд вважає, що достатніми та відповідними є і інші, наведені судом раніше, обставини, зокрема: 1) можливість переховування ОСОБА_8 від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачений усвідомлює, що санкція п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяті років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Крім того, останній не має тісних соціальних зав`язків, розведений, до затримання офіційно не працював, веде аморальний спосіб життя, у момент скоєння злочину знаходився у стані алкогольного сп`яніння. 2) незаконно впливати па свідків у кримінальному провадженні, так як не всі свідки допитані в судовому засіданні, та в подальших судових засіданнях виникає необхідність у проведенні повторних та додаткових допитів свідків, а також може виникнути необхідність у проведенні одночасних допитів. 3) перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні, що ставляться ОСОБА_8 у провину носять суспільно - небезпечний характер і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Крім того існують обставини, передбачені ст. 178 КПК Україні, які також слід врахувати, а саме:
-вагомість наявних доказів про можливу причетність обвинуваченого ОСОБА_9 до скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 , у разі визнання його винуватим у скоєння вказаного кримінального правопорушення;
- вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, майновий стан, наявність наркозалежності, що може спонукати ОСОБА_9 до вчинення інших кримінальних правопорушень, а також відсутність міцних соціальних зв`язків (офіційно не одружений).
Колегія суддів вважає, що раніше встановлені судом фактори, пов`язані з способом життя обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, оголошення карантину в Україні та неналежне утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі з огляду на норми ч. 5 ст.176 КПК України є недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявному ризику і ці фактори не можна віднести до стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання. Обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують на думку суду саме ризики переховування.
Стан здоров`я обвинуваченого стабільний, доказів погіршення вказаного стану суду, не надані. Впровадження карантину в Україні не є підставою для безумовного звільнення особи з під варти.
Також суд, проаналізувавши та врахувавши складність кримінального провадження, обсяг проведених процесуальних дій, поведінку учасників кримінального провадження, права яких щодо явки до суду обмежені дією постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), якою введено обмеження перевезення пасажирів автомобільним транспортом міжміського сполучення, та заборонено перевезення залізничним транспортом, а також стадію судового розгляду, суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних.
На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_8 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю колегії суддів, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження терміну тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 26 липня 2020 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Котовської місцевої прокуратури, ОСОБА_8 вручити - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в строки відповідно до чинного законодавства.

Полний текст ухвали виготовлений 28.05.2020 року.

Суддя доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3