12.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/2922/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000345 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 07 лютого 2019 року близько 10 години 00 хвилин, керуючи власним, технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , рухався в Новокодацькому районі міста Дніпро по вул. Сумській з боку вул. Флангової, та зупинився перед перехрестям з пр. Металургів. Після чого, водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед відновленням руху керованого ним автомобіля «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух, внаслідок чого на перехресті з пр. Металургів скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_7 , яка рухалась справа наліво за напрямком його руху по лінії тротуару. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день),у вигляді тупої травми лівої нижньої кінцівки: травми лівого колінного суглобу: закритого перелому виростку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків, з явищами гемартрозу (кров у порожнині суглобу); травми лівої стопи: закритих під головчастих переломів 2-ї, 3-ї, 4-ї та 5-ї плюснових кісток зі зміщенням уламків. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10. 1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 10.1. - " Перед початком руху, перестроюванням і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ", що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали для потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 07 лютого 2019 року близько 10 години 00 хвилин, він керував власним, технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , рухався в Новокодацькому районі міста Дніпро по вул. Сумській з боку вул. Флангової. Зупинившись перед перехрестям, повернув голову вліво та чекав доки проїде маршрутне таксі та інші автомобілі. Після проїзду маршрутного таксі, він розпочав рух, так як був впевнений, що нікого з перехожих не має,і в цей час він побачив як потерпіла падає на капот його автомобіля. Потерпіла вдарилась та впала попереду його автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, разом з перехожим, допомогли потерпілій підвестись, посадили потерпілу в автомобіль та ОСОБА_3 повіз її до лікарні. По дорозі потерпіла скаржилась на біль в нозі. Обвинувачений прийняв рішення спочатку відвести потерпілу до лікарні, потім дочекатися приїзду працівників поліції. Потерпілу обвинувачений ОСОБА_3 відвідав через місяць вдома, вибачився, пропонував 500 доларів США на лікування, однак вона відмовилась, вимагала розпискою, щоб він зобов`язався їй допомагати по життєво, якщо буде боліти нога, на що обвинувачений відмовився.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка в суді зазначила, що вона 07 лютого 2019 року близько 10 години 00 хвилин йшла по тротуару, підходила до перехрестя та вийшовши на дорогу, побачила автомобіль, який стояв нерухомо і водія, який дивився вліво. Пройшовши декілька кроків, потерпіла ОСОБА_7 відчула удар передньою правою частиною автомобіля, після удару вона впала. Свідчила, що водій ОСОБА_3 взагалі не дивився вперед, а тільки дивився вліво, на автомобілі був ввімкнений поворот, оскільки він мав намір повертати. Потерпіла пояснила, що вона три місяці перебувала на лікуванні, та тривалий час її забита нога була в гіпсі. В судовому засіданні потерпіла пояснила, що її нога досі болить, вона кульгає, до сьогодні треба носити металевий корсет. Обвинувачений ОСОБА_3 шкоду не відшкодував, однак пропонував 500 доларів США, вона відмовилась, оскільки вважала, що ця сума недостатня для відшкодування шкоди, проте, дійсно вибачився. Крім того, потерпіла в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.02.2019 року, складеного за участю понятих, схемою місця ДТП та доданої до протоколу ілюстративної фототаблиці, відповідно до яких встановлено, що дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода 07 лютого 2019 року, оглянуто і описано місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться у м. Дніпро на перехресті вул. Сумській та пр. Металургів, під час якої відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті якої останній спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості;
- висновком судово-медичної експертизи № 616е від 25.02.2019 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», згідно з яким тілесні ушкодження отриманні ОСОБА_7 у вигляді тупої травми лівої нижньої кінцівки: травми лівого колінного суглобу: закритого перелому виростку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків, з явищами гемартрозу (кров у порожнині суглобу); травми лівої стопи: закритих під головчастих переломів 2-ї, 3-ї, 4-ї та 5-ї плюснових кісток зі зміщенням уламків. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми лівої нижньої кінцівки, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, частина при стисненні поміж ними, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу (колесо), з послідуючим падінням потерпілої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості;
- постановою про визнання речових доказів від 08 лютого 2019 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , який залишено на зберіганні на майданчику тимчасово вилученого майна ПП «Автоклуб», м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к-1;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2019 року, планом-схемою та фото-таблицею до нього, за участю понятих, відповідно до яких ОСОБА_3 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 лютого 2019 року, за участю автомобіля «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 та пішохода, зазначив за яких обставин відбулася зазначена пригода;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 910е від 25.03.2019 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», згідно з яким за даними медичної документації, рентгенівського дослідження та при огляді потерпілої у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми лівої нижньої кінцівки: травми лівого колінного суглобу: закритого перелому виростку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків, з явищами гемартрозу (кров у порожнині суглобу); травми лівої стопи: закритих під головчастих переломів 2-ї, 3-ї, 4-ї та 5-ї плюснових кісток зі зміщенням уламків. Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми лівої нижньої кінцівки, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, частина при стисненні поміж ними, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу (колесо), що діяли в область лівої стопи, з послідуючим падінням потерпілої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком судової автотехнічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 11/10.1/267 від 26.03.2019 року, згідно з яким у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автомобіля «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

У сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілої та вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_3 , внаслідок якої потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновок експерта від 26.03.2019 року № 11/10.1/267, підтверджує факт порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За кваліфікацією злочин, вчинений ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (ст. 12 КК України).

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його дії, які виразилися впорушені Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 , середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження,правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, на утриманні має малолітню дитину, 2008 року народження, одружений, за місцем мешкання характеризується позитивно, має нагороду «за гідність та патріотизм» Всеукраїнського об`єднання «Країна», здійснює волонтерську допомогу 93 окремій механізованій бригаді, а саме, технічну підтримку в зоні ООС, що підтверджується подякою, а також його ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, зокрема повне визнання своєї вини та щире каяття, думку потерпілої, яка просила суд не призначати суворе покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

За змістом п. 21 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, виходячи із конкретних обставин справи суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, не маючи умислу на спричинення негативних наслідків, вперше притягається до кримінальної відповідальності, в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений був тверезий.
Крім того, потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй внаслідок ДТП, яка мала місце 07 лютого 2019 року спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Так, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТдВ «СК «Ю.Ес.Ай», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи 2000 грн. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні, купляла ліки на загальну суму 7684,02 грн., що підтверджується чеками. Крім того, їй було завдано моральних страждань, оскільки вона перебувала на стаціонарному лікуванні, потім на амбулаторному лікуванні, не могла самостійно себе обслуговувати протягом певного часу, потребувала сторонньої допомоги. Просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на свою користь в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням суму в розмірі 5684,02 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а всього 15 684,02 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням грошові кошти в розмірі 2000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 90 000 грн., а всього 92 000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 та її представник підтримали цивільний позов та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, в частині відшкодування майнової шкоди визнав в повному обсязі.

Від представника цивільного відповідача ТдВ «СК «Ю.Ес.Ай»надійшов відзив на цивільний позов, згідно якогопредставник цивільного відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ТдВ «СК «Ю.Ес.Ай». Вобґрунтування зазначив, що звернення позивача з позовом до ТдВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»є передчасним, так як цивільним позивачем не надано належних доказів щодо настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 відповідно до закону. Просив врахувати, що потерпілій відшкодовується 5% від суми страхової виплати, крім того зазначив, що на даний момент відсутні встановлені законодавством підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. В то же час, рішення про здійснення страхового відшкодування буде прийняте після надання усіх необхідних документів, в тому числі рішення суду по кримінальному провадженню, в межах страхових сум, встановлених договором страхування та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Статтею 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Так, відповідальність ОСОБА_3 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4730682, з якого вбачається, що транспортний засіб «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 є забезпечений у період з 18.10.2018 року по 17.10.2019 року, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн.
Згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
При вирішенні цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_7 до ТдВ «СК «Ю.Ес.Ай» суд виходив із ступеню вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, та підтвердження спричинення шкоди здоров`ю відповідними чеками, квитанціями, призначення лікарем та виписного епікризу з історії здоров`я на суму 5684 грн. 02 коп. А тому, приходить до висновку, що саме така сума підлягає стягненню на підставі Полісу № АМ/4730682, відповідно до ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Моральна шкода підлягає стягненню з ТдВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмір якої визначено судом, на підставі Полісу № АМ/4730682, а саме, в розмірі 284,20 грн.
Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичноїособи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. слід задовольнити, на підставі ст. 1166 ЦК України, оскільки факт спричинення матеріальної шкоди потерпілій з вини обвинуваченого знайшов своє повне доказове підтвердження сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, та враховуючи визнання обвинуваченим позову в цій частині.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зокрема, судом враховано, що потерпілій ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях, порушено її нормальний спосіб життя, у зв`язку з чим вона змушена докладати неймовірних зусиль для його налагодження та організації.

Проаналізував доводи потерпілої, суд вважає повністю доказаними наявність у неї на протязі тривалого часу моральних страждань і вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу № 11/10.1/267 від 26.03.2019 року, витрати на яку складають 1144,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 копійок витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/267 від 26.03.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь потерпілої ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 5 684,02 грн. (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 02 копійки).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 284,20 грн. (двісті вісімдесят чотири гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.
Речові докази: автомобіль «ЗАЗ 110280», д/н НОМЕР_1 , який залишено на зберіганні на майданчику тимчасово вилученого майна ПП «Автоклуб», м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к-1 - повернути власнику ОСОБА_3 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1