Справа №573/354/20
Номер провадження 1-кп/573/85/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04 лютого 2020 року за №0000089 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Таврія Токмацького району Запорізької області, без місця реєстрації, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2020 року близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_4 разом з братом ОСОБА_5 , перебували за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вітальній кімнаті за вище вказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на побутовому ґрунті виникла словесна сварка, внаслідок якої у ОСОБА_4 виник намір на завдання фізичного болю ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 долонею правої руки наніс два удари по обличчю в область лівої щоки ОСОБА_5 , від яких останньому завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень. Внаслідок цього злочинні дії ОСОБА_4 викликали у ОСОБА_5 фізичний біль в область лівої щоки, які не призвели до порушення цілісності тканин.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, 07 січня 2020 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Також, продовжуючи свої протиправні дії, 03 лютого 2020 року о 17.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання з адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю. В подальшому, не зупиняючись на досягнутому, 03 лютого 2020 року о 19.00 год. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Окрім цього, 04 лютого 2020 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, виганяв з будинку, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 10 лютого 2020 року по справі № 573/226/20 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 187 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 21 лютого 2020 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 , у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої брутальною лайкою, образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Внаслідок умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його співмешканка потерпіла ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилось у словесних образах, залякуванні, приниженні її честі та гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя. Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, яке виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильство відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали через канцелярію заяви, в яких просили закрити провадження на підставі ст. 46 КК України, оскільки примирилися з обвинуваченим ОСОБА_4 , та усуненням завданої шкоди .
Обвинувачений ОСОБА_4 подав через канцелярію заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України на підставі ст. 46 КК України, оскільки примирився з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та усунув заподіяну шкоду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , дійсно мало мали місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України.
Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочини невеликої тяжкості.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
В силу ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 285 та ст. 286 КПК України погодили звільнення від кримінальної відповідальності із вказаних вище підстав.
Під час з`ясування питання щодо визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, останній вину визнав, щиросердечно розкаявся.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
З врахуванням наведеного вище та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, злочин не є корупційним, примирився з потерпілими та останні не мають жодних претензій до обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закрити провадження в справі.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України.

Кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 04 лютого 2019 року за №0000089 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України закрити на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя