Справа № 308/4440/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000108 від 27.12.2018 року за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000108 від 27.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2019 року кримінальне провадження за № №0000108 від 27.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України призначено до судового розгляду.

У ході судового розгляду, а також після допиту обвинуваченого, свідків дослідження матеріалів кримінального провадження, встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 15.01.2020 року прокурором змінено обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 369 КК України, за погодженням з прокурором вищого рівня та кваліфіковано дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України пропозиція надати та надання неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, з 02.10.2018 відповідно до наказу начальника Управління Служби безпеки України №163-ос на посаді начальника Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області проходить військову службу підполковник ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» визначено, що оперативним підрозділам, в тому числі Служби безпеки України, для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав, надається право, опитувати осіб за їх згодою, використовувати їх добровільну допомогу, в тому числі з метою виявлення та фіксації діянь, передбачених статтями 305, 307, 309, 311, 318, 321, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, проводити операції з контрольованого вчинення відповідних діянь.

У відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про Службу безпеки України» з метою ефективного виконання своїх завдань Службою безпеки України створюються її регіональні органи: обласні управління Служби безпеки України, їх міжрайонні, районні та міські підрозділи, які серед іншого, організовує взаємодію з посадовими особами правоохоронних органів на території Виноградівського, Хустського та Іршавського районів.

З огляду на викладене, підполковник ОСОБА_6 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 28.11.2018 у громадянина ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди начальнику Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області з метою впливу на прийняття рішення посадовими особами територіальних підрозділів поліції, розташованих на території оперативного забезпечення Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, щодо не проведення подальших обшуків за місцем проживання ОСОБА_4

20.01.2019 близько 13.00 год. ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу, з метою досягнення бажаного злочинного результату, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 проходить військову службу на посаді начальника Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, та в силу займаної посади взаємодіє з посадовими особами правоохоронних органів в зоні відповідальності очолюваного ним відділу, в тому числі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та Іршавського ВП ГУНП в Закарпатській області, перебуваючи в кафе-ресторані «Колиба», розташованого в м. Ужгороді по вул. Дайбозька, 14, висунув ОСОБА_6 пропозицію щодо надання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення посадовими особами територіальних підрозділів поліції, розташованих на території оперативного забезпечення Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області щодо не проведення подальших обшуків за місцем проживання ОСОБА_4

29.01.2019 близько 13.00 год. ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, за ініціативи ОСОБА_4 зустрівся з останнім в одному з приміщень кафе-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході цієї зустрічі ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, на виконання попередньої домовленості, надав начальнику Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковнику ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 14 000 грн. за вплив на прийняття рішення посадовими особами територіальних підрозділів поліції, розташованих на території оперативного забезпечення Виноградівського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, щодо не проведення подальших обшуків за місцем проживання ОСОБА_4 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України пропозиція надати та надання неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

29 січня 2020 прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 27 грудня 2018, з однієї сторони, та обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України в обсязі згідно зміненого обвинувачення - пропозиція надати та надання неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення ОСОБА_4 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369-2 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369-2 КК України - пропозиція надати та надання неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним злочином, та враховує підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання його покарання, судом не встановлено. ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на даний час хворіє рядом захворювань.

З встановлених обставин, суд вбачає за належне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання в угоді, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Слід також зауважити, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України відповідно визначення, яке дається в примітці ст. 45 КК України є корупційним злочином, а тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 29.01.2019 о 14 год. 14 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України як особу, на яку вказав очевидець як на таку, що вчинила злочин.

31.01.2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 28 березня 2019 року включно. Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів.

Таким чином, необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 29.01.2019 року по 29.01.2020 року, з розрахунку, що один день попереднього утримання дорівнює одному дню відбування покарання.

Документально підтверджено, що ОСОБА_4 затриманий 29.01.2019 року, тобто станом на 29.01.2020 року він перебував під ув`язненням 365 днів (один рік).

Таким чином, ОСОБА_4 слід зарахувати цей термін у строк відбуття покарання та звільнити його з-під варти негайно у залі суду у зв`язку із відбуттям призначеного покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта: 1144 грн. за проведення судової технічної експертизи документів; 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1548/1549 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1550/1551 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео звукозапису (№1552/1553 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1554/1555 від 11.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1556/1557 від 11.04.2019); слід стягнути з обвинуваченого в силу ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2020, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 27 грудня 2018, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.1 статті 369-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з 29.01.2019, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вважати з врахуванням положень ст.72 КК України ОСОБА_4 таким, що відбув призначене покарання та звільнити його з-під варти негайно у залі суду.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи: 1144 грн. за проведення судової технічної експертизи документів; 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1548/1549 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1550/1551 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео звукозапису (№1552/1553 від 10.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1554/1555 від 11.04.2019); 1727 грн. за проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису (№1556/1557 від 11.04.2019).

Арешт майна, накладений відповідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2019 року після набрання цим вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, а саме грошові кошти у сумі 14000 гривень (предмет неправомірної вигоди) у виді 20 банкнот номіналом по 100 гривень кожна з такими серіями та номерами (ЗГ 7460698; ЗИ 1513209; ЗХ 9123895; ЕЮ 3586221; КМ 7797040; КА 4384857; МВ 7748593; СЕ 4277760; УП 6278453; УА 0985131; ГБ 1784735; ЕЦ 6531614; ЕЩ 0716849; КМ 2081139; ЗБ 6412509; КУ 5332762; СД 5552815; СЗ 8673769; КМ 2420143; ЗИ 2458629), 30 банкнот номіналом по 200 гривень кожна з такими серіями та номерами (СБ 9821476; ЕЄ 0513464; АЕ 5610495; ЕЗ 1632704; СН 5268566; ЗЄ 2004247; ЗЕ 6293916; ЗБ 2713164; ЕИ 7855761; ЗБ 0335654; АД 8038394; ТЖ 3293868; УФ 9899045; ПГ 1363842; ПЕ 9419153; ЕЯ 1496196; СЄ 8510542; КЄ 1564996; КБ 9470844; КЗ 4316849; СЛ 2655290; ЕБ 3070380; КГ 4425843; ЗЄ 4014670; ХД 4569396; ТГ 8238894; ПИ3213368; КЄ 3065937; КК 7950607; ТГ 7356254), 12 банкнот номіналом по 500 гривень кожна з такими серіями та номерами (ЛИ 4649413; СЗ 65 92 530; УГ 5991145; ВД 7148948; УГ 8314119; ЗЗ 0279124; ЗГ 0227636; ХА 2570714; ВД 5208536; СЖ 4948603; СД 4606645; СИ 9992025) конфіскувати; особисті кошти ОСОБА_4 , які були виявлені при ньому в сумі 2141 гривень та мобільний телефон марки Айфон 5S повернути власнику, після набрання законної сили вироком.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1