1305/474/2012
1-в/465/163/20
У Х В А Л А
судового засідання
19.03.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 05.05.2017 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.03.2017 року про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання, що виконується на базі 23-го відділення до даного часу та востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2019 року.
У процесі проведеного комплексного лікування нейролептиками (Ерідон, Азапін, Аміназин, Трифтазин), стабілізаторами настрою/антиконвульсантами (Ламотрин), загальнозміцнюючими та вітамінними засобами, симптоматичної терапії та реабілітаційних заходів (прогулянки з медперсоналом, перегляд телепередач та читання літератури, реабілітаційні заходи в межах відділення) психічний стан хворого дещо покращився та стабілізувався: поведінка впорядкована, покращився нічний сон та апетит, настрій рівний, переважно благодухий, активніше спілкується з іншими пацієнтами. У відділенні режиму не порушує, дотримується рекомендацій та вказівок медперсоналу, призначеного курсу лікування без заперечень.

Однак, незважаючи на різні схеми лікування, утримуються органічні зміни мислення: воно залишається сповільненим за темпом, інертним, з обмеженою здатністю аналітико-синтетичного апарату та здатністю до абстрагувань, також мислення є розірваним, з елементами різноплановості та зісковзуваннями, тугорухоме. Порушений інтелектуально-вольовий контроль над афективною сферою. Емоційно збіднений. Коло інтересів вкрай звужене, обмежене лише задоволенням простих фізіологічних потреб. Пам`ять знижена по органічному типу. У відділенні час проводить бездіяльно, ініціативи ні в чому не проявляє. Більшість часу знаходиться в межах палати, долучається до прогулянок у внутрішньому дворику та, за спонуканням мед. персоналу, до реабілітаційних заходів. Про скоєне розповідає неохоче. Критика до свого стану суттєво знижена.

На момент огляду в психічному стані пацієнта виявляються ознаки, характерні для хронічного психічного захворювання органічного шизофреноподібного розладу внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу (ЧМТ, алкогольна інтоксикація) з наростаючим психоорганічним синдромом.

Таким чином, внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування досягти виходу з хворобливого стану та значного послаблення хворобливого процесу не вдалося. Залишаються хронічні порушення мислення та інтелектуально-вольової сфери, некритичність до свого стану.

03.03.2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, період формування ремісії з наростаючим змішаним дефектом за органічним та шизофреноподібним типом. Враховуючи те, що незважаючи на проведене комплексне лікування та реабілітаційні заходи, у хворого на даний час наявні порушення мислення та інтелектуально-вольового контролю, а також через некритичність пацієнта до свого стану та скоєного, короткий термін редукції психопродуктивної симптоматики, рекомендовано продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника - ОСОБА_4 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у ОСОБА_6 відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо продовження лікування йому заперечував, просив відмовити у задоволені такої заяви.
Захисник у судовому засіданні підтримала заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , оскільки в остатнього психічний стан не покращився та така особа є небезпечною для суспільства.

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 05.05.2017 року до даного часу знаходиться гр. ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.03.2017 року про зміну примусового заходу медичного характеру із лікування у відділенні з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні з звичайним наглядом за місцем проживання, що востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2019 року.
Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування досягти виходу з хворобливого стану та значного послаблення хворобливого процесу не вдалося. Залишаються хронічні порушення мислення та інтелектуально-вольової сфери, некритичність до свого стану.

Відтак, 03.03.2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, період формування ремісії з наростаючим змішаним дефектом за органічним та шизофреноподібним типом. Враховуючи те, що незважаючи на проведене комплексне лікування та реабілітаційні заходи, у хворого на даний час наявні порушення мислення та інтелектуально-вольового контролю, а також через некритичність пацієнта до свого стану та скоєного, короткий термін редукції психопродуктивної симптоматики, рекомендовано продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 13 від 03.03.2020 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження застосування таких примусових заходів відносно ОСОБА_6 , а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст.ст. 92-95 КК України, ст.ст. 17, 19 Закону України Про психіатричну допомогу -

ухвалив:
заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1