Справа № 569/4972/17
УХВАЛА

02 березня 2018 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області
у особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0008802 від 20.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, мотивуючи тим, що 13.03.2017р. Рівненською місцевою прокуратурою скеровано до Рівненського міського суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 щодо обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, який був об"єднаний з попередніми кримінальними првоадженнями. В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою Рівненського міського суду від 03.03.2017 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по АДРЕСА_1 у період доби із 20.00 год. до 07.00 год.
В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 22.05.2017 ухвалою Рівненського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово та зобов`язано носити електронний засіб контролю.
Однак підозрюваним у зазначені періоди вчинено ряд кримінальних правопорушень, а саме: 07.03.2017 - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України, 29.03.2017 - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.289 КК України, 07.03.2017 - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України, 06.09.2017 - за ч. 2 ст. 190 КК України, як наслідок - 19.12.2017 Рівненською місцевою прокуратурою скеровано до Рівненського міського суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який на даний час перебуває на розгляді у Рівненському міському суді.
Крім того, 16.06.2017 ( у строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово), ОСОБА_4 в черговий раз вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України та 02.08.2017 Рівненською місцевою прокуратурою скеровано до Рівненського міського суду обвинувальний акт щодо обвинувачення останнього у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, 28.07.2017 слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_6 , за клопотанням слідчого СВ Рівненського ВПГУ НП в Рівненській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб із одночасним визначенням застави у розмірі 33680 гривень. Крім того, відповідно до повідомлення ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», ОСОБА_4 було звільнено з під варти під заставу, строк дії якої визначено до 25.09.2017 року. Однак, під час дії запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_4 вчинено ряд корисливих кримінальних правопорушень, як наслідок, 31.10.2017 Рівненською місцевою прокуратурою скеровано до Рівненського міського суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 щодо обвинувачення останнього у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Як вбачається із вищевикладеного, більш м`який вид запобіжного заходу не може забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігти вчиненню кримінальних правопорушень.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який, відповідно до ст.12 ККУкраїни, відноситься до кримінальних правопорушень, середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, а також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 ККУкраїни, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, та за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох та п`яти років відповідно.
Також, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, існує за рахунок вчинення кримінальних правопорушень.
У зв`язку із покаранням, яке загрожує ОСОБА_4 за вчиненння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 ККУкраїни, відсутність стримуючих факторів (не одружений, відсутність офіційного працевлаштування) останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого обов`язання, собистої поруки, застави та домашнього арешту не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також спробам продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 не заперечив проти вказаного клопотання, однак прорсить суд зменшити розмір застави .
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Так, судом встановлено, шо ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушеннь, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Оцінюючи позицію учасників судового провадження, зокрема думку прокурора, який підтримав клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку потерпілих, суддя вважає доцільним обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Оскільки ОСОБА_4 немає матеріальних засобів для існування, може продовжувати займатись злочинною діяльністю, раніше не судимий, на даний момент кримінальні провадження не розглянуті, а тому він може впливати на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні. Останній підозрюється у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому може скритись від суду. Крім того, раніше до останнього обирався запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, однак обвинувачений порушував вказаний запобіжний захід. ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні ряду корисливих злочинів протягом 2017 року.
Також суд виходить з того, що ОСОБА_4 має задовільний стан здоров"я, і може утримуватись в СІЗО м. Рівне. Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обгрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненого нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов"язку, встановленого законом.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушеннь, санкція за ступенем тяжкості класифікована як тяжкі злочини, суд вважає доцільним визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, росіянина, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з одночасним визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.
Строк тримання під вартою рахувати з 14.00 год. 02.03.2018 року. до 14.00 год. 01.05.2018 року.
Визначити, що строк дії ухвали до 14.00 год. 01.05.2018 року.
Одночасно визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян в сумі 140960 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області ГУ ДКУ у Рівненській області 0559, банк отримувача ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М. КИЇВ, МФО 820172, .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави виконання наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.
Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.00 год. 01.05.2018 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1