Справа № 357/5948/20
У Х В А Л А

23 червня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002444, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

У С Т А Н О В И В:

22.06.2020 р. до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002444, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого .2 ст.190 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, мотивоване наступним.

Слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002444 від 17.06.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Слідчий вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2020 р. на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов дзвінок з тел. ( НОМЕР_1 ). Зазначений абонент представився ОСОБА_6 та запропонував купити у ОСОБА_5 два палети ниток тюкувальних, на що останній погодився. Ціна продажу даного товару становила 105060 грн.

16.06.2020 р. ОСОБА_7 побачив на сайті «ОЛХ» оголошення про продаж шпагату для тюків на палетах. Зв`язався за номером (095-37-72-069), чоловік назвався ОСОБА_6 та сказав, що даний товар можна забрати в м. Біла Церква Київської області.

17.06.2020 р. чоловік на ім`я ОСОБА_6 зателефонував потерпілому ОСОБА_5 та повідомив, що сьогодні вантажний автомобіль буде в місті Біла Церква Київської області та зможе забрати палети та скинув номер мобільного телефона чоловіка на ім`я ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ).

Цього ж дня, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 приїхав на власному автомобілі марки «Hyundai І30» днз. НОМЕР_3 . Через деякий час до місця зберігання палетів приїхав вантажний автомобіль тягач марки «DAF FT XF 105», днз. НОМЕР_4 із причепом «KOGEL SNCO 24», днз. НОМЕР_5 . Надалі потерпілий ОСОБА_5 разом зі свої колегою ОСОБА_9 завантажили до вищевказаного причепу вантажного автомобіля товар 2 палети шпагату для тюків. У цей час ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та сказав, щоб він перерахував зараз грошові кошти, інакше його зі складу не випустять. ОСОБА_10 перерахував грошові кошти на карту НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11 . Було здійснено два платежі: 1-й в сумі 51600 грн., 2-й в сумі 45000 грн.

Надалі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що він перерахував грошові кошти на карту. Вантажний автомобіль поїхав у напрямку м. Київ, а ОСОБА_8 ще залишився деякий час біля ОСОБА_5 . ОСОБА_10 показав, що перерахував грошові кошти на картку та сказав, що невдовзі мають прийти на їхній рахунок, після чого сів до автомобіля та поїхав.

Однак грошові кошти на рахунок ОСОБА_5 та його колеги не надійшли. Останній зателефонували ОСОБА_8 та повідомили, що кошти не прийшли, тому необхідно повернути товар. Про те, товар не був повернений протягом певного часу, після чого ОСОБА_5 зателефонував до поліції.

17.06.2020 р. у смт. Чабани Київської області був зупинений автомобіль тягач марки «DAF FT XF 105», днз. НОМЕР_4 із причепом «KOGEL SNCO 24», днз. НОМЕР_5 . Надалі під час огляду місця події було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію тягача марки «DAF FT XF 105», днз. НОМЕР_4 , серія та номер НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа KOGEL SNCO 24», днз. НОМЕР_5 , серія та номер НОМЕР_8 ; автомобіль - тягач марки «DAF FT XF 105» днз. НОМЕР_4 .

18.06.2020 р. було проведено огляд місця події, а саме: вантажного автомобіля тягача марки «DAF FT XF 105», днз. НОМЕР_4 із причепом «KOGEL SNCO 24», днз. НОМЕР_5 . В середині причепа було виявлено та вилучено два палети із шпагатами для тюків, які замотані чорною поліетиленовою стрічкою.

Слідчий стверджує, що на виявленому та вилученому при проведенні 18.06.2020 р. огляду місця події, а саме: два палети із шпагатами для тюків, які замотані чорною поліетиленовою стрічкою могли зберегтися сліди вчинення злочину, які мають значення в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин злочину та можуть бути використанні як докази, а тому потребує детального дослідження шляхом проведення ряду судових експертиз, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить клопотання розглянути у його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі, а тому вважаю можливим вирішити клопотання у його відсутності відповідно до ч.1 ст.172 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Вказані підстави необхідно диференціювати залежно від мети застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя вказує на те, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст.98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення. Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст.98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст.98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення. Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст.171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його, як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст.98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Згідно з ч.3 ст.371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002444, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1