Номер провадження: 11-сс/813/281/20
Номер справи місцевого суду: 522/1767/20 1-кс/522/2268/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01 лютого 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000012 від 31 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01 лютого 2020 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31 березня 2020 року.

В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400 грн. та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання слідчого та взагалі не досліджував докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_9 , у зв`язку з чим визначив завідомо непомірний розмір застави для підозрюваного, не приводячи мотивів такого рішення і не врахувавши його майновий стан.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначив, що раніше ОСОБА_9 не притягався до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що приблизно у 20-х числах січня 2020 року ОСОБА_9 з корисливих мотивів та з метою отримання нелегального доходу, у невстановлених слідством осіб, через мережу Інтернет зробив замовлення психотропної речовини амфетамин та Альфа Пирролидинопентифенон, оплативши їх з а допомогою електронної валюти «bitcoin» та оформив вказане замовлення на ім`я вигаданої особи « ОСОБА_11 », вказавши свій контактний номер телефону НОМЕР_1 на адресу поштового відділення зв`язку № 5 ТОВ « Нова Пошта», розташованого за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, буд. 24, з метою подальшого розповсюдження психотропних речовин, обіг яких заборонено на території Молдови, за більш високу ціну, шляхом розташування тайників схованок.

Реалізуючи свій злочинний намір 31.01.2020 біля 11 год. 20 хв. прибув до поштового відділення зв`язку № 5 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, буд. 24 та отримав два поштових відправлення № 9887 та № 4070, які надійшли до нього з м. Львів та м. Києва та за думкою останнього в яких знаходилась психотропна речовина амфетамін та Альфа Пирролидинопентифенон, які він замовив з метою подальшого збуту на території Молдови.

У той же день, зі змістом отриманих відправлень, з метою переміщення вказаних заборонених психотропних речовин через митний кордон України, ОСОБА_9 направився до ЖД вокзалу м. Одеси з метою прибуття до м. Кишинів, де він сів до рейсового автобусу сполучення «ЧорноморськОдеса», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

31.01.2020 року о 14.18 год. у зоні митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення « Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення № 1 митного поста « Кучурган» Одеської митниці Держмитслужби, у напрямку з України до Молдови на канал руху «Червоний коридор» в`їхав рейсовий автобус сполучення «ЧорноморськОдеса», реєстраційний номер НОМЕР_2 в якому в якості пасажира їхав ОСОБА_9 , у якого у правій кишені куртки, чорного кольору в якому він був одягнутий, було виявлено прихований згорток з наркотичними засобами та психотропними речовинами, вагою 7,65г., 1,21 г, 10,65 г, 100,62 г, 3,53г, 2,13 грам, не задекларувавши їх у встановленому законом порядку.

Згідно проведених експрес тестів Nark II речовина вагою брутто 7,65г. дала позитивну реакцію на амфетамін та речовина вагою брутто 1,21 дала позитивну реакцію на кокаїн, інші речовини під час проведення митного огляду експрес тестами не досліджувались.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, кокаїн відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено та амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Згідно Таблиці 2 «Незначних, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що перебувають у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, 7,65 г психотропної речовини амфетамін, складає великий розмір психотропної речовини та 1,21 г. наркотичного засобу кокаїн, складає великий розмір.

01 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 31 березня 2020 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 400 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- актом про проведений огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 31.01.2020 року;

- протоколом особистого огляду ОСОБА_9 від 31.01.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 31.01.2020 року;

- протоколом допиту в якості свідка працівника ВМО № 1 митного посту «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду також підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим має об`єктивну можливість з метою уникнення покарання виїхати за межі України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підтверджується характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_9 , який, знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має джерел доходу, а тому обґрунтовано доведено наявність ризику вчинення в майбутньому ОСОБА_9 іншого корисливого злочину.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що, ОСОБА_9 , не має постійного місця проживання в Україні, не одружений, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_9 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, оскільки хворіє та потребує медичної допомоги апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки додані до апеляційної скарги довідки не свідчать про неможливість надання обвинуваченому відповідної допомоги в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.) 3 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , особи підозрюваного, який є громадянином іншої держави та не має постійного місця проживання в м.Одесі, не має міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про обрання ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначаючи розмір застави, врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, суд при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого повинен враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Судом, враховуючи винятковий характер справи, виправдано корегування суми для звільнення під заставу з рівнем передбачуваної відповідальності для забезпечення того, щоб винні не мали стимулу уникати правосуддя і знехтувати заходами безпеки. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що слідчим суддею визначено непомірний розмір застави для підозрюваного є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01 лютого 2020 року, якою було застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 400 гривень, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3