ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/105/18 Номер провадження 11-кп/814/137/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.11.2018 року

за участю прокурора ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Згідно вироку, 08.11.2017 близько 20.00 год., ОСОБА_6 на автомобілі ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував на підставі довіреності, під`їхав до універсаму «Анютка» по вул. Спартаківській, 15/27 у м. Миргороді та зупинився на пішохідному переході, на що ОСОБА_8 зробив ОСОБА_6 зауваження.
ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході подальшої сварки з ОСОБА_8 , умисно наніс потерпілому один удар в область нижньої щелепи справа прямою зімкненою в кулак лівою рукою. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на тротуар, ударившись потиличною ділянкою голови об асфальтове покриття.
У результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №460 від 16.11.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців, розташованих в ділянці кута нижньої щелепи справа; саден, розташованих в тім`яно-потиличній ділянці зліва, які могли утворитися не менш, ніж від двох точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими також могли бути удари зімкненої в кулак руки та по ступеню тяжкості, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
До початку апеляційного перегляду, прокурор Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 направила на адресу апеляційного суду листа зі змісту якого вбачається, що вона відмовляється від своєї апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження щодо нього закрити. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а вирок ухвалений на суперечливих доказах.
Зокрема, апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги його психоемоційний стан під час сварки із потерпілим. Стверджує, що після вчинку потерпілого, він втратив контроль над своїми діями і не пам`ятає, що відбувалося потім. Не виключає, що під впливом тяжкої образи з боку потерпілого він міг нанести йому легке тілесне ушкодження. У зв`язку з цим вважає, що він не може нести кримінальну відповідальність за спричинення легкого тілесного ушкодження спричиненого у стані сильного душевного хвилювання.
Зазначає, що судом безпідставно проігноровано його клопотання про призначення додаткової судово-психологічної експертизи. Крім того, зазначає, що в основу вироку суд покладено висновок судово медичного експерта № 460 який для обвинуваченого є не зрозумілим в частині можливого механізму і часу заподіяння потерпілому різнорідних груп тілесних ушкоджень при інкримінованому нанесенні лише одного удару рукою.
З врахуванням цього, вважає що його вина в інкримінованому злочині не встановлена.
Позиція інших учасників провадження
Прокурор ОСОБА_7 підтримала відмову від апеляційної скарги прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду провадження, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_6 на неодноразові виклики в судові засідання до суду апеляційної інстанції не з`являвся, про причини своєї неявки суду не повідомляв. При цьому, ухвали Полтавського апеляційного суду від 14.05.19, 8.07.19 та 16.12.19 про привід обвинуваченого ОСОБА_6 не виконані, оскільки останній не проживає за адресою, зазначеною у обвинувальному акті та в апеляційній скарзі обвинуваченого.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися продовженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, тривалість часу на протязі якого справа за апеляційною скаргою ОСОБА_6 перебуває в провадженні апеляційного суду, а також те, що апелянту були створені всі умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів під час апеляційного розгляду, але останній, як вбачається на даний час, не бажає скористатися наданим йому правом на особистий захист та особисту присутність у суді апеляційної інстанції, а також зважаючи на відсутність із його сторони будь якої цікавості щодо ходу розгляду справи, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вичерпані всі доступні можливості для забезпечення особистої участі ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в тому числі й шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду, колегія суддів вирішила проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_6 .

Мотиви суду
Перевіряючи вирок суду в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України є аналогічними тим, що перевірялися судом першої інстанції і не знайшли свого підтвердження. Не знайшли вони свого підтвердження й під час апеляційного перегляду вироку суду.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Саме таким вимогам відповідає вирок суду щодо ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування та судовий розгляд проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які безпосередньо досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку

Колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого щодо відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги обвинуваченого, останній не ставить під сумнів належність та допустимість наявних у матеріалах провадження доказів, якими обґрунтований вирок.

Крім того, ОСОБА_6 не заперечує факту конфлікту між ним та потерпілим і можливості спричинення при тілесних ушкоджень останньому. При цьому обвинувачений стверджує, що вчинив інкримінований йому злочин в стані сильного душевного хвилювання.

Разом з тим, такі доводи обвинуваченого спростовуються актом амбулаторної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи № 589 від 27.12.2017, відповідно до якого ОСОБА_6 , на момент вчинення інкримінованого йому діяння, не перебував у стані фізіологічного афекту, що міг би розглядатись, як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, тобто 08.11.2017, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Може постати перед слідством та судом. На момент вчинення інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 не перебував у особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість і поведінку.
Даний доказ спростовує твердження обвинуваченого з приводу перебування в складному психоемоційному стані, який виключав його волю, як основну ознаку складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Підстав вважати вказаний висновок експерта не об`єктивним чи суперечливим, колегія суддів не знаходить.
Доводи апелянта про те, що н йому незрозумілі висновки судово-медичних експертизи колегія суддів вважає непереконливими. Так, у висновках судово-медичного експерта №№ 460,466,485 чітко зазначені виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, їх кількість, локалізація та механізм утворення, які узгоджуються з показаннями потерпілого які він давав під час слідчого експерименту з його участю. При цьому експерт чітко розмежував тілесні ушкодження які утворилися як від однократної дії тупого твердого предмету, яким міг бути удар кулаком руки (синець в ділянці кута нижньої щелепи) , так і від падіння підекспертного з висоти власного зросту та ударі об тротуарне покриття (садно в тім`яно-потиличній ділянці зліва). Виявлені тілесні ушкодження, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Як вбачається зі змісту вироку, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження спростовуються покладеними в основу вироку доказами, а саме безпосередньо дослідженими судом показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , які в свою чергу об`єктивно узгоджуються з довідкою Миргородської ЦРЛ від 8.11.2017 № 5368 щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, протоколами слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_8 від 14.11.2017 та з підозрюваним ОСОБА_6 від 07.12.2017, висновками судово медичних експертиз №№ 460, 466, 485.
З урахуванням вище наведеного, доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та вимоги щодо скасування вироку суду й закриття кримінального провадження за відсутністю в його діях складу злочину, колегія суддів вважає безпідставними.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначене ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, відповідає загальним засадам призначення покарання, зокрема: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання. Саме таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судомне допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.11.2018 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4