В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2019 Справа №607/2701/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000237 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Будилів Козівського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , коли вона 23 січня 2019 року близько 00 год. 20 хв. перебувала на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , служби таксі «Тернопіль 549» та прямувала з клубу «Файне місто», що по вул.Кульчицької, 1, в м.Тернополі до вул.Вербицького, 10, в м.Тернополі, де побачила мобільний телефон торгової марки «Huawei MATE10 LITE», моделі RNE L21, чорного кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і там же, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала вищевказаний мобільний телефон, та помістила його у праву бокову кишеню куртки, в яку була одягнена, після чого із викраденим майном покинула місце вчинення даного кримінального правопорушення, чим причинила вказаному потерпілому матеріальну шкоду на суму 5 394, 9 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 31 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 716 грн., з приводу звільнення від сплати якої звернулася із клопотанням обвинувачена.

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи важкий майновий стан обвинуваченої, а також того, що офіційно обвинувачена ніде не працює, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити та повністю звільнити її від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 31 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Повністю звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в сумі 1 716 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченый та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1