Справа № 465/5993/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1475/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000441 від 08.02.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повернуто прокурорам Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, п.п.1, 3, 5 ч. 2 та ч . 4 ст.. 291 КПК України.

Встановлено строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вони не відповідають прямим вимога процесуального закону, а саме п. 1, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в описовій частині обвинувального акта потерпілим значиться ОСОБА_11 , який згідно довідки наданої слідчим, визнаний потерпілим в іншому кримінальному провадженні, - № 0000235 від 21 січня 2018 року. У той же час, в обвинувальному акті зазначено анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 , який себе не вважає потерпілим та стверджує, що фактичні обставини стосуються однієї і тієї ж події. Крім того, є очевидним, що в описовій частині обвинувального акта особа відносно якої, на думку прокурора та слідчого, вчинено кримінальне правопорушення значиться ОСОБА_11 , а анкетні дані на потерпілого, зазначено ОСОБА_10 , тобто особа потерпілого не ідентифікована. Прокурор, який приймає участь в підготовчому судовому засіданні з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000441 від 08.02.2019, у підтвердження своїх процесуальних повноважень надав копію про призначення групи прокурорів від 21 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000235 від 21 січня 2018 року. При цьому, на вимогу суду прокурором надано копію Витягу З ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000441 від 08.02.2019, а згідно доручення слідчому про проведення досудового розслідування , таке доручення слідчому ОСОБА_12 , який склав розглядуваний обвинувальний акт, надано 19.06. 2019 року. З огляду на встановлені обставини та зміст описової частини обвинувального акта, суд погодився з доводами адвоката про невідповідність такого ще й вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить скасувати вищенаведену ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно матеріалів кримінального провадження №0000441 від 08.02.2019, що виділені з провадження № 0000235 від 21.01.201 8, зокрема заяви ОСОБА_10 від 31.01.2018 про визнання його потерпілим та постанови про визнання ОСОБА_10 потерпілим від 31.01.2019, вбачається, що мобільний телефон «Ксіомі», що був об`єктом злочину придбаний і належить на праві власності саме ОСОБА_10 , а його син ОСОБА_11 лише цим телефоном користувався. Таким чином матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана саме власнику викраденого майна, - ОСОБА_10 .

Звертає увагу, що згідно заяви ОСОБА_11 від 22.01.2018 відмовився від проходження судово-медичної експертизи «з власних життєвих міркувань». Таким чином, орган досудового розслідування та прокурор були позбавлені можливості об`єктивного встановлення наявності, характеру та розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_11 .

Вказує, що оскільки досудовим розслідуванням не встановлено жодних об`єктивних даних, що б давали підстави вважати ОСОБА_11 потерпілим у кримінальному провадженні №0000441 від 08.02.2018 в розумінні ст. 55 КІІКУкраїни, анкетні дані цієї особи не були зазначені у обвинувальному акті.

Підкреслює, що досудове розслідування у вказаному провадженні, відповідно до вимог ст.216 КГІК України, п.9 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000441 від 08.02.2018 підставно здійснювалось слідчим СВ Франківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_12 . Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, якийскладений та затверджений уповноваженою процесуальною особою - прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 , відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, до нього долучені реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки, а відтак відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору.

На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_10 подав заперечення, вважає, що оскаржувану прокурором ухвалу слід скасувати частково та ухвалити нову ухвалу, в якій визнати ОСОБА_11 потерпілим у кримінальному провадженні №0000441.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника та потерпілого, які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

На переконання колегії суддів, в своїй ухвалі суд першої інстанції вірно звернув увагу, зокрема, на те, що з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вони не відповідають прямим вимога процесуального закону, а саме п. 1, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в описовій частині обвинувального акта потерпілим значиться ОСОБА_11 , який згідно довідки наданої слідчим, визнаний потерпілим в іншому кримінальному провадженні, - № 0000235 від 21 січня 2018 року. У той же час, в обвинувальному акті зазначено анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 , який себе не вважає потерпілим та стверджує, що фактичні обставини стосуються однієї і тієї ж події. Крім того, є очевидним, що в описовій частині обвинувального акта особа відносно якої, на думку прокурора та слідчого, вчинено кримінальне правопорушення значиться ОСОБА_11 , а анкетні дані на потерпілого, зазначено ОСОБА_10 , тобто особа потерпілого не ідентифікована.

Відтак, на переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора правильних висновків суду першої інстанції викладених в ухвалі, якою повернуто обвинувальний акт не спростовують, а тому таку слід залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року, якою матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000441 від 08.02.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повернуто прокурорам Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, п.п.1, 3, 5 ч. 2 та ч . 4 ст.. 291 КПК України та встановлено строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали без змін.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року, якою матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000441 від 08.02.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повернуто прокурорам Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, п.п.1, 3, 5 ч. 2 та ч . 4 ст.. 291 КПК України та встановлено строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4