ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа № 766/9582/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/819/395/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
УХВАЛА
іменем України
10 липня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000251 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 22.08.2020 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві ОСОБА_9 , що мало місце 14.06.2020 року о 12.00 год. в полі між с. Виноградовим та с. Тарасівка Олешківського району Херсонської області.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилося те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, що само по собі є ризиком того, що підозрюваний або родичі можуть вчинити активні дії з приводу його переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на потерпілих з метою зміни ними показань для уникнення відповідальності. Крім того, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 продовжуватиме злочинну діяльність, оскільки офіційно не працевлаштований та не має законних джерел існування. Апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та попередити спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інший злочин. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб в межах строку досудового розслідування до 20.08.2020 року включно.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, та просив їх задовольнити, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 19.06.2020 року, протоколами огляду місця події та огляду від 20.06.2020 року, протоколом огляду трупу від 21.06.2020 року, і з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, дійшов висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Визнав, що доказів наявності інших ризиків суду не надано.

При цьому слідчий суддя послався на те, що у ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки, дохід його сім`я отримує шляхом вирощування овочів на присадибній ділянці, а отже ризик втечі підозрюваного є мінімальним. Крім того, підозрюваний сприяв досудовому розслідуванню, зокрема, особисто повідомив про вчинення ним злочину та обставини його вчинення, та про наявність постійних погроз від потерпілого відносно нього та його сім`ї.

Також слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність ризику вчинення іншого злочину, оскільки ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, жодних доказів на підтвердження наявності такого ризику не має. В клопотанні слідчого всупереч вимог ст.183 КПК України не обґрунтовано недостатність та неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід зможе запобігти вищевказаному ризику та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого судді.

Прийняте слідчим суддею рішення не ґрунтується на фактичних обставинах кримінального провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі прокурор заслуговують на увагу, та не були враховані слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення.

Вирішуючи питання по суті клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх доказів вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про достатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на наступне.

22.06.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 з використанням вогнепальної зброї та з метою приховування слідів злочину помістив труп потерпілого до автомобіля ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_1 , перемістив вказаний автомобіль з трупом до Північно-Кримського каналу та скинув в канал з водою. Труп ОСОБА_9 було виявлено 20.06.2020 року.

Вказані обставини вчинення злочину свідчать про усвідомлення підозрюваним протиправності своїх дій та свідоме приховування слідів злочину з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на що слідчий суддя не звернув уваги.

Висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 особисто з`явився до працівників поліції та повідомив про вчинення ним злочину, жодним чином не спростовують факт вчинення ним активних дій, спрямованих на приховування слідів злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Сприяння підозрюваним розкриттю злочину може в подальшому слугувати підставою для визнання обставиною, що пом`якшує покарання, однак жодним чином не спростовує наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілими у кримінальному провадженні є ОСОБА_10 (дружина) та донька загиблого ОСОБА_11 , і саме потерпілим відомо, що мотивом вчинення ОСОБА_8 вбивства слугував конфлікт через заборгованість великої суми грошових коштів потерпілому ОСОБА_9 , а тому є обґрунтовані підстави вважати, що в разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з утриманням під вартою, йому буде забезпечено можливість для незаконного впливу на потерпілих з метою зміни ними своїх показань, оскільки застосування домашнього арешту не сприятиме забезпеченню його належної процесуальної поведінки та не стримуватиме підозрюваного від вчинення активних дій, спрямованих на уникнення від кримінального відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що не оспорюється апелянтом.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетністьОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Колегія суддів вважає, що обставини, за яких було вчинено умисне вбивство ОСОБА_9 з використанням вогнепальної зброї, та наявність слідів приховування злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , свідчать про підвищену суспільну небезпечність як злочину, так і його особи, які в своїй сукупності вказують про наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити активні дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому діянні та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання слідчого судді на міцність соціальних зв`язків у підозрюваного, жодним чином не зменшують наявність встановлених ризиків, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, вчиненню ним злочину слугував конфлікт через заборгованість великої суми грошових коштів потерпілому, що в повній мірі, зважаючи і на обставини приховування ним слідів злочину, прямо вказує на підвищену суспільну небезпечність як вчиненого злочину, так і його особи.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне не застосовувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 20.08.2020 року.

Взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4