Справа №702/884/19
Провадження №1-кп/702/113/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2019 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем судового засідання: ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 09.04.1998 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зі сплатою штрафу в розмірі 170 грн.; 2) 20.11.1998 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 2 ст. 143 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді 1 року позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України в редакції 1960 року до призначеного покарання приєднано покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком Уманського міського суду Черкаської області від 09.04.1998 і шляхом часткового складання цих покарань призначено до відбуття покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна; 3) 27.04.1999 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 2 ст. 141 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді 1 року позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України в редакції 1960 року до призначеного покарання приєднано покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Уманського міського суду Черкаської області від 20.11.1998 і шляхом часткового складання цих покарань призначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його особистою власністю. Звільнений 18.01.2002 по відбуттю строку покарання; 4) 11.11.2002 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 28.10.2005 по відбуттю строку покарання; 5) 03.10.2006 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.07.2009 по відбуттю строку покарання; 6) 26.01.2010 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 09.09.2011 на підставі постанови Уманського міськрайонного суду від 01.09.2011 із заміною покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20% від заробітку в дохід держави, не відбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 25 днів; 7) 26.03.2012 вироком Уманського міського суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Уманського міського суду Черкаської області від 26.01.2010 у виді 3 місяців позбавлення волі і остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.10.2015 по відбуттю строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000124 від 18.07.2019,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_6 : не з`явилась,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , повторно, 28 червня 2019 року, близько 23 год 00 хв, перебуваючи в коридорі житлового багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячий велосипед марки «PROFI Racer», жовтогарячого кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» №10/745 від 29 липня 2019 року становить 1372,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, від дачі показів, відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився.
Суд переконався, що відмова обвинуваченого від дачі показів відповідно до ст. 63 Конституції України не викликає сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не бажає. У вирішенні всіх питань, які будуть виникати в ході розгляду справи, покладається на думку суду.
Крім повного визнання вини ОСОБА_3 будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені кримінального злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, порядок та об`єм дослідження, яких визначений ухвалою суду від 21.12.2019 у відповідності до ч.2 ст.349 КПК України, і які у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, крім витягу з ЄРДР № 0000124 від 18.07.2019, протоколу огляду предмету від 19.07.2019 з таблицею зображень до нього, постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.07.2019, схоронної розписки потерпілої ОСОБА_6 від 12.09.2019, протоколу огляду предмету від 19.07.2019 з таблицею зображень до нього, постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.07.2019, схоронної розписки потерпілої ОСОБА_6 від 12.09.2019, висновку судової товарознавчої експертизи №10/745 від 29.07.2019, характеризуючих особу обвинуваченого даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.
Суд не визнає, як пом`якшуючі призначення покарання обставини перебування на утриманні неповнолітніх дітей, оскільки про їх наявність суду не надано належних та допустимих доказів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує пом`якшуючі призначення покарання обставини, його щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, те, що злочином не завдано тяжких наслідків, позицію потерпілої, яка до обвинуваченого не має претензій матеріального та морального характеру, він позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває. Разом з тим, також враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, а знову вчинив новий умисний злочин, який посягає на право власності потерпілої, висновок досудової доповіді на обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи про, що зазначав в судових дебатах і прокурор.
Суд вважає, що наявність в обвинуваченого пом`якшуючих покарання обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, не є достатніми для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, але є достатнім для призначення йому покарання максимально наближеного до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, в даному випадку, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, суд призначає строк покарання обвинуваченому, який не перевищує двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосувавши при цьому положення ч. 1 ст. 69-1 КК України.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання обвинуваченому з дотриманням принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація та вважає, що призначення саме такого покарання, з урахуванням всіх вищеописаних обставин та особи обвинуваченого, є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.
Суд, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст.69 КК України, не вбачає. Цивільний позов не пред`явлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази:
- дитячий велосипед марки «PROFI Racer» переданий потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її власності, звільнивши її від схоронної розписки;
- накладна № 1705 від 15.08.2018 року передана потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її власності, звільнивши її від схоронної розписки;
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи №10/745 від 29.07.2019 в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку сторони можуть отримати в суді після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1