465/6762/19
1-кп/465/462/20
У Х В А Л А
судового засідання

12.06.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисник ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому аргументуючи свої вимоги тим, що ризики, які зазначені в ухвалі суду не припинили існувати.
Захисник обвинуваченого заперечив щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домшнього арешту.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час у кримінальному провадженні виникли та стали достатніми підстави для висновку про можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 що тримається під вартою на більш м`який.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде суперечити п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, наявність постійного місця проживання в обвинуваченого, його вік, працездатність, стан здоров`я, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 331, 350 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою - відмовити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнити його з під варти із зали суду, заборонивши йому до 10 серпня 2020 року, цілодобово залишати місце свого проживання, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не виїжджати за межі місця реєстрації та мешкання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця прожиивання.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 № 4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1