Справа № 991/44/20
Провадження1-кс/991/45/20
У Х В А Л А
іменем України

02 січня 2020 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань у зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР за його заявами про вчинення кримінального правопорушення.
У скарзі зазначається, що ОСОБА_2 звертався до ДБР із відповідними «тематичними заявами» № 1,2,3 від 12.12.2019 про кримінальні правопорушення посадових осіб правоохоронного органу.
Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що службовими особами ДБР не виконані їх обов`язки, а тому він просить слідчого суддю (1) зобов`язати ДБР внести до ЄРДР відомості відповідно до його заяв №1,2,3 від 12.12.2019 та (2) інформувати суд в поряду ст. 353 КК України про реалізацію судового рішення.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, ст. 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Одночасно пункти 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України визначає підслідність Національного антикорупційного бюро України. При чому слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» внесено зміни до пункту 20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК України. Зазначеною нормою встановлено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом для слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";
2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З урахуванням зазначених вище вимог закону, які визначають підсудність, слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні скарги, подані в порядку ст. 303 КПК України на дії або бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України або їх процесуальних керівників (прокурорів).
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 12.12.2019 звертався до ДБР з «тематичними» заявами № 1,2,3 про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами ТУ ДБР, що розташоване у місті Києві. Матеріали скарги містять лист ДБР від 17.12.2019 за № П-10278/22-19 на ім`я директора ТУ ДБР, що розташоване у м.Києві ОСОБА_3 , яким направлено за належністю для організації розгляду заяви ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій службових осіб правоохоронних органів.
З огляду на викладене, у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України, повертається, якщо вона не підлягає розгляду у відповідному суді.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1,2, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
1.Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань повернути скаржнику.
2.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

3.На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1