У Х В А Л А

27.12.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління ГУН в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №40002877, розпочатому за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2019, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу слідчого управління ГУН в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 грудня 2019 року о 00 годин 59 хвилин, до чергової частини Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 19 год. 40 хв., 14грудня 2019 року по 01 год. 00 хв. 15 грудня 2019 року, невідома особа, проникла в приміщення будинку заявника, звідки таємно викрала ключі до автомобіля марки «VolkswagenPassat B7», д.н.з. НОМЕР_1 який був припаркований в дворі вказаного будинку, після чого заволоділа даним транспортним засобом.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст.289 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено старшим слідчим СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань «15» грудня 2019 року за № 0002877.

15 грудня 2019 року до чергової частини Мукачівського ВП надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 19 год. 40 хв. 14 грудня 2019 року по 01 год. 00 хв. 15 грудня 2019 року, невідома особа, шляхом пошкодження вікна, проникла в приміщення будинку заявника, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 16 000 гривень, золоті вироби та 5 наборів ключів до транспортних засобів.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст.185 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено старшим слідчим СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань «15» березня 2019 року за № 0002878.

16 грудня 2019 року вищевказані кримінальні провадження були об`єднанні за основним № 0002877.

17.12.2019 року о 22:39 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, 17.12.2019 о 22:38 за адресою АДРЕСА_2 , заявником ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знайдено свій попередньо викрадений автомобіль марки «VolkswagenPassat B7» сріблястого кольору.

В ході огляду місця події від 17.12.2019 року який проводився в період часу з 23:30 год. по 00:40 год. 18.12.2019 року було вилучено оглянутий автомобіль марки «VolkswagenPassat B7», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та 5-ть ключів до автомобілів які було поміщено до спец пакету №INZ1054248 в ході чого даний автомобіль було поміщено на спеціальний штраф майданчик Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що вище вказаний автомобіль марки «VolkswagenPassat B7», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який являється об`єктом протиправного посягання має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і може бути використаний як речовий доказ, оскільки являється об`єктом кримінально-протиправних дій, може бути використаний як доказ факту та обставин, є необхідний для проведення судових експертиз, а тому з метою збереження вказаного автомобіля, необхідно накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.
Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що вказаний у клопотання транспортний засіб належить ОСОБА_7 та перебуває на підставі довіреності у користуванні ОСОБА_8 , який не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, тому відповідно немає необхідності для накладення арешту на вказане рухоме майно.
Заслухавши думку учасників судового процессу, вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40002877, розпочатому за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2019.
В рамках даного кримінального провадження розслідуються обставини злочину за заявою громадянина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 ) від 15 грудня 2019 року о 00 годин 59 хвилин про те, що в період часу з 19 год. 40 хв., 14грудня 2019 року по 01 год. 00 хв. 15 грудня 2019 року, невідома особа, проникла в приміщення будинку заявника, звідки таємно викрала ключі до автомобіля марки «VolkswagenPassat B7», д.н.з. НОМЕР_1 який був припаркований в дворі вказаного будинку, після чого заволоділа даним транспортним засобом.
З матеріалів клопотання слідує, що 17.12.2019 року о 22:39 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, 17.12.2019 о 22:38 за адресою Мукачівський район, смт.Кольчино, вул. Фрідяшівська, 10Б, заявником ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знайдено свій попередньо викрадений автомобіль марки «VolkswagenPassat B7» сріблястого кольору.

В ході огляду місця події від 17.12.2019 року який проводився в період часу з 23:30 год. по 00:40 год. 18.12.2019 року було вилучено оглянутий автомобіль марки «VolkswagenPassat B7», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та 5-ть ключів до автомобілів які було поміщено до спец пакету №INZ1054248 в ході чого даний автомобіль було поміщено на спеціальний штраф майданчик Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження для проведення всіх слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
Разом з тим слідчий судя звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні користувач майна ОСОБА_4 не є підрюваною особою, а навпаки - потерпілим, у якого був викрадений зазначений в клопотанні транспортний засіб.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять не достатньо даних, які вказують на доцільність накладення арешту на вилучене майно, оскільки слідчим не конкретизовано, які слідчі дії необхідно провести з вказаним майном, що виправдовуло б подальше позбавлення фактичного користувача майна правом розпорядження транспортним засобом, що є підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління ГУН в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №40002877, розпочатому за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2019 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1