КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, з середньою освітою,офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13 січня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

за участю: прокурора підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 15 липня 2020 року включно, з визначенням ОСОБА_6 , альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.

Згідно ухвали, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази, у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин, визначених п.п.1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, прийшов до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування та застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку захисника, зазначена ухвала е незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з тих підстав, що судове засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відбулося з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а висновки слідчого судді, зроблені за результатом розгляду клопотання не відповідають фактичним обставинам справи.
Як вважає сторона захисту, слідчий суддя зробив безпідставні висновки про існування обґрунтованої підозри та наявність вагомих доказів у вчиненні інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 186 КК України, у той час як матеріали, надані слідчим, не містять жодних відомостей про обгрунтованість підозри останнього.
Апелянт посилається на те, що згідно протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_11 затриманий в Дніпровському УП, а не на місті злочину; не проведене його впізнання для підтвердження, що саме він причетний до вчинення злочину; при особистому обшуку підозрюваного жодних речових доказів не виявлено. Органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний взагалі перебував у квартирі з якої вчинено викрадення майна. При цьому, потерпілий вказує на двох осіб, а в повідомленні про підозру йдеться тільки про ОСОБА_12 .
Крім того, слідчий суддя зробив безпідставні висновки про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, хоча матеріали які були додані до клопотання слідчого не містили жодного доказу про існування хоча б одного з ризиків. Прокурором, взагалі не ставилось в судовому засіданні питання про наявність ризиків.
Також, як зазначає захисник, слідчий суддя зробив необгрунтовані висновки про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003258 від 16 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
18 травня 2020 року слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 15 липня 2020 року, включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею в цілому дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме даними, що містяться в протоколах допитів свідків; протоколах огляду місця події від 16 травня 2020 року; протоколах допиту потерпілого; іншими матеріалами кримінального провадження.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

При цьому, ЄСПЛ зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушення підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення інкримінованого злочину, та при особистому обшуку підозрюваного жодних речових доказів не виявлено та взагалі останній не перебував у квартирі з якою вчинено викрадення майна, а також ті обставини, яке відношення має ОСОБА_6 має до інших осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для визнання висунутої підозри необгрунтованою, оскільки такі твердження підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Також, як вважає колегія суддів, особлива тяжкість деяких інкримінованих підозрюваному злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Крім цього, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; перебуваючи на свободі також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.
Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу (Георгієв проти Болгарії п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого (Хрістова проти Болгарії).

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 15 липня 2020 року, включно, з визначенням ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу - застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2850/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1