справа №176/907/20
провадження №1-кс/176/232/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2020 року за №0000365, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, не одруженого, дітей не має, опікуном не призначався, не є особою із встановленою групою інвалідності, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого: 1) 29.05.2019 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.; за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.11.2019 року штраф у розмірі 1020 грн. замінений на покарання у вигляді 60 годин громадських робіт; 2) 09.04.2020 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України до позбавлення волі 2 роки з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання витікає, що ОСОБА_4 , 08.05.2020 року приблизно о 15 год. 40 хв.. перебував на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №8 будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїм раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього склались неприязні відносини.
В цей час, тобто 08.05.2020 року о 15 год. 45 хв., у ОСОБА_4 на грунті раніше виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на спричинення будь- яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , 08.05.2020 року приблизно о 15 годині 45 хвилин, перебуваючи на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №8 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 з переду. Після чого. ОСОБА_4 стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , своєю правою рукою стиснутою в кулак умисно наніс потерпілому один удар в область лівого плеча; один удар в область лівої бокової частини тулубу в область ребер; один удар в область задньої лівої частини тулубу ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення будь - яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , стоячи обличчям до обличчя потерпілого, наніс один удар своєю правого ногою по зовнішній боковій частині лівого стегна і. відразу повернувшись спиною до потерпілого, наніс ще один удар ногою потерпілому в область центральної частини черева. Після чого, ОСОБА_4 , розвернувся та стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , умисно наніс йому не менше 5 ударів своєю правою рукою стиснутою в кулак в область лівої бокової частини тулубу.
У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді, закритої тупої травми черева: розрив верхнього полюсу селезінки, садна на лівому боці, садна на лівому плечі, які відносяться до категорії як легких так і тяжких тілесних ушкоджень.
Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, думку підозрюваного, який заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу, оскільки свою причетність у вчиненні діяння за висунутою підозрою не визнає, думку захисника який заперечував щодо застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який, а саме домашній арешт з посиланням на те, що на теперішній час на досудовому розслідуванні проведенні всі слідчі дії, крім того ОСОБА_4 на теперішній час мешкає разом із матір`ю, щодо якої встановлена група інвалідності та яка потребує допомоги, також вважає, що попередній вирок за яким її підзахисний був визнаний винний та засуджений, на момент вчинення діяння не набрав чинності, а тому не може бути врахований при врахування ризиків, суд приходить до наступного.

Як витікає з витягу кримінального провадження №0000365 в ньому зареєстровано повідомлення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 09.05.2020 року за зверненням потерпілого ОСОБА_7 про те, що 08.05.2020 року приблизно о 15 год. 00 хв. за адресою Дніпропетровська область м. Жовті Води Бульвар Свободи, 45, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс йому тілесні ушкодження.
30.05.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, в тому числі, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки такі в сукупності підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2020 року від потерпілого ОСОБА_7 та протоколом його допиту від 19.05.2020 року, згідно якого вказав на обставини події, протоколом огляду місця події від 09.05.2020 року, протоколом слідчого експерименту від 21.05.2020 року згідно якого в присутності понятих громадянин ОСОБА_7 , при відтворенні обставин вчинення діяння на місці події,в деталях розповів та показав, коли саме та за яких обставин він отримав тілесні ушкодження від громадянина ОСОБА_4 , механізм їх нанесення, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.05.2020 року та неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 21.05.2020 року які однаково пояснили, що стали очевидцями конфліктної ситуації між їх знайомим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що мало місце 08.05.2020 року в під`їзді будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 де останній наніс неодноразові удари руками та ногами по ОСОБА_7 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 19.05.2020 року, згідно якого пояснив, що працює лікарем хірургом КНП ЖМЛ, перебуваючи на добовому чергуванні 08.05.2020 року до приймального відділення було доставлено громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який скаржився на біль в животі, при огляді та обстеженні якого було виявлено ознаки внутрішньочеревної кровотечі, після чого було прийнято рішення щодо невідкладного операційного втручання.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні прокурором також доведена наявність ризиків, що передбачена п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду, також суд убачає, що може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки в судовому засіданні встановлено і доведено, що являється раніше судимий.

З протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були безпосередніми очевидцями конфліктної ситуації між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , витікає і підтверджується, що вони є спільними знайомими з підозрюваним та останній має на них безпосередній вплив та вони його бояться, так як він поводить себе періодично агресивно (а.с.25-26, 27-28).
Показами свідка ОСОБА_12 від 10.05.2020 року встановлено та підтверджується, що на протязі 2019-2020 років підозрюваний ОСОБА_4 періодично, постійно чинив фізичний та психологічний тиск на потерпілого (а.с.14-15)
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 власного житла немає, постійного стабільного доходу також немає, не має офіційного працевлаштування з тривалим стажем роботи, близько місяця у 2019 році був працевлаштований слюсарем, до цього часу та після офіційно взагалі ніде не працював, на життя заробляє випадковими заробітками, не одружений, дітей немає, немає міцних соціальних зв`язків, хоча і мешкає за адресою матері, яка є особою із встановленою інвалідністю, однак утриманцем своєї матері не являється, так як матір є пенсіонером, отримує пенсію та забезпечує себе самостійно, схильний до вчинення злочинів та правопорушень, раніше судимий, на досудовому розслідуванні ухилявся від явки на виклик слідчого для проведення слідчих дій, про що підтвердив в судовому засіданні, негативно характеризується за місцем мешкання як особа раніше засуджена та продовжує контактувати з особами раніше судимими, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, як знайомий свідків може впливати на останніх, в тому числі вплинути на них змінити свої покази, отже наявний ризики, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу, суд у сукупності також враховує тяжкість покарання, що загрожуєОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні діяння за ст. 121 ч. 1 КК України, яке за тяжкістю відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.
При вирішенні питання обрання запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає підстав враховувати останню судимість, яку має ОСОБА_4 , оскільки як встановлено, останній підозрюється у вчиненні справжнього діяння, яке вчинив за підозрою до набрання останнім вироком законної сили.
Доводи захисту, що на теперішній час вже проведені майже всі необхідні слідчі дії та на теперішній час немає підстав розглядати питання обрання запобіжного заходу відносно її підзахисного, суд вважає не спроможними, оскільки метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не лише на стадії досудового розслідування, а розгляду кримінального провадження вцілому.
Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягає захисник.
Крім того, оцінюючи всі обставини в сукупності, суд також приймає до уваги та враховує практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи суворість обвинувачення, яке тягне за собою покарання за тяжкий злочин, за який передбачено покарання більш ніж три роки позбавлення волі, наявність доведених обставин, які свідчать, що фактично існують ризики переховуватися останнім від явки до суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 та ст. 182 КПК України, виходячи з характеру правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , його особи, матеріального стану суд не убачає підстав встановлювати останньому розмір застави як альтернативний запобіжний захід для її внесення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі Криворізькій установі виконання покарання № 3, взявши під варту невідкладно.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється на строк до 29 липня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику державної установи Криворізької установи виконання покарань № 3, начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1