cправа № 570/752/20
провадження № 1-кс/570/156/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю слідчого ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000204

про арешт майна,
в с т а н о в и в:

з метою забезпечення збереження речового доказу слідчий у клопотанні від 20 лютого 2020 року просить накласти арешт на виявлене та вилучене19 лютого 2020 року водійське посвідчення, яке видане на ім`я ОСОБА_5 , НОМЕР_1 .

Розгляд даного клопотання проводився без участі власників з метою унеможливлення впливу на встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання повністю та пояснив суду про обставини, вказані у ньому.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Як вбачається з клопотання, о 16 год. 19 лютого 2020 року по вул.Центральна в смт.Клевань Рівненського району Рівненської області екіпажем СРПП Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області зупинений автомобіль "Ford Siera", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який пред`явив посвідчення водія.

19 лютого 2020 року за даним фактом зареєстровано кримінальне провадження за ч.4 ст.358 КК України.

19 лютого 2020 року під час огляду місця події вилучено водійське посвідчення, яке видане на ім`я ОСОБА_5 , НОМЕР_1 , з явними ознаками підробки.

20 лютого 2020 року виявлене посвідчення визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову /ч.1 ст.170 КПК України/.

Вважаю, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Вважаю, що такі вимоги закону виконані, тому клопотання, яке подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає КПК України, підлягає до задоволення.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присутні при розгляді питання про його арешт.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

накласти арешт на водійське посвідчення, яке видане на ім`я ОСОБА_5 , НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1