Справа № 161/6290/20
Провадження № 1-кс/161/3117/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: скляну ємкість у якій знаходилася невідома речовина рослинного походження, які поміщено в спеціальний пакет № INZ1063425.

Клопотання вмотивоване тим, що 20.04.2020 близько 12 години 48 хвилин, працівниками УПП у Волинській області ДПП під час поверхневої перевірки гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий перебував за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено скляну ємкість у якій знаходилася невідома речовина рослинного походження, ззовні схожа на наркотичний засіб канабіс.

20.04.2020 року відомості по вищевказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001503, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 20.04.2020, за адресою АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено скляну ємкість у якій знаходилася невідома речовина рослинного походження, ззовні схожа на наркотичний засіб канабіс, яку в подальшому поміщено у спеціальний пакет № INZ1063425, яка постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП від 21.04.2020 року визнана речовим доказом.

Враховуючи, що в даному конкретному випадку не накладання арешту на вищевказане майно, яке на вилучене під час огляду місця події від 20.04.2020 року речі у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме на: скляну ємкість у якій знаходилася невідома речовина рослинного походження, може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та може бути використано як доказ причетності, доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судовому засіданні, заслухавши з приводу клопотання думку: прокурора та слідчого, які клопотання підтримали з підстав зазначених у ньому, власника майна ОСОБА_5 , який не заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0001503, від 20.04.2020 року за ч.1 ст.309 КК України, на тимчасово вилучене майно в гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: скляну ємкість у якій знаходилася невідома речовина рослинного походження, які поміщено в спеціальний пакет № INZ1063425.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1