Справа №: 398/738/18
провадження №: 1-кп/398/70/20
ВИРОК
Іменем України

"21" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 02 січня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 липня 2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2003 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. 28 вересня 2015 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, зокрема і за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

24 грудня 2017 року, близько 01 години, ОСОБА_4 прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, впевнившись, що його дії ніким помічені не були, шляхом пошкодження металевих завіс на яких тримався навісний замок, проник до господарського приміщення, звідки викрав свердлильний станок марки «Stern», модель «ВD13AV», електричний насос марки «Водолій», модель «БЦПЭ 0,5-32У 220 В», електричну фрезу марки «Storm», модель «WT-0920», алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, алюмінієвий бідон об`ємом 10 літрів, металеві труби в кількості 5 штук, діаметром по 100 міліметрів, довжиною по 2,5 метра, товщина металу 0,3 сантиметра, металеві труби в кількості 3 штук, діаметром по 76 міліметрів, довжиною 2,5 метра, товщина металу 0,3 сантиметра, металеві кутники в кількості 3 штук, розміром 4x4 см, довжиною по 2,5 метра, товщина металу 0,3 см, металеві кутники в кількості 80 штук, розміром 2x2 см, довжиною 1 м, товщина металу 0,3 см, металеві кутники в кількості 4 штук, розміром 5x5 см, довжиною 1 м, товщина металу 0,3 см, металеві труби квадратної форми в кількості 15 штук, розміром 1,5x1,5 см, довжиною по 0,5 м, товщина металу 0,2 см, металеві труби квадратної форми в кількості 15 штук, розміром 1,5x1,5 см, довжиною по 1 м, товщина металу 0,2 см. Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на таємне викрадення майна, шляхом пошкодження вікна проник до середини будинку, звідки таємно викрав DVD-програвач марки «SONY», модель «DVP-NS38». В подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14 486,93 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Додатково пояснив, що 24 грудня 2017 року вночі він проник до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , номер будинку він не пам`ятає. Огорожа даного домоволодіння була пошкоджена, тому він пройшов на територію домоволодіння, заглянув через вікно до сараю, де помітив майно. Плоскогубцями пошкодив замок і зайшов до сараю, звідки викрав: свердлильний станок, металеві кутники, металеві труби, насос та інше майно зазначене в обвинувальному акті. Його будинок поруч, тому він за декілька раз переніс викрадене майно до свого будинку. Потім повернувся і заглянув у вікно будинку, шибка погано трималася, тому він відставив шибку і заліз через вікно до будинку, звідки викрав DVD-програвач. Починаючи з наступного дня він почав реалізовувати викрадене майно. Металобрухт здав на пункті прийому, розташованому на в`їзді до м. Олександрія по Дніпропетровській трасі, інше майно здавав до ломбардів по АДРЕСА_2 . Він не мав паспорта, тому просив свою знайому ОСОБА_7 , прізвище не пам`ятає ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 , здати майно на її паспорт, а наступного дня просив ОСОБА_10 здати майно на його паспорт. За майно отримав близько 2 000 грн. Скільки коштів отримав за металобрухт не пам`ятає. DVD-програвач він продав на ринку в м. Олександрія. Мав скрутне матеріальне становище, на утриманні двоє дітей, дружина не працює, що спонукало його вчинити крадіжку. Наразі завдані ним збитки потерпілому не відшкодовані, а тому цивільний позов потерпілого визнає у повному обсязі. Також зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та більше не буде вчиняти злочини.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Надав заяву де зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити цивільний позов.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та доказів на підтвердження цивільного позову потерпілого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена, а його дії правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому. Шкода не відшкодована.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений одружений, має двох малолітніх дітей, проте з дружиною та дітьми разом не проживає. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило, офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається. На обліку в лікаря психіатра не перебуває. Знаходиться на диспансерному обліку в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» з 17.12.2010 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів та канабіоідів, синдром залежності. Раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Згідно з досудовою доповіддю від 05 квітня 2018 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб як середній. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується зазначена досудова доповідь.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує: характер і тривалість злочинного посягання, наслідки, які завдані кримінальним правопорушенням потерпілому.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний, корисливий злочин, що свідчить про ігнорування обвинуваченим принципу мирного володіння майном, протягом тривалого часу після вчинення злочину збитки потерпілому не відшкодував, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а також данні досудової доповіді, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, покарання не відбуте.

Враховуючи те, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення вчинено після ухвалення вироку Бахмацьким районним судом Чернігівської області від 02 листопада 2016 року, покарання за яким не відбуте, то суд вважає за необхідне застосувати положення ст. ст. 71, 72 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди в розмірі 14 486,93 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Обвинувачений в повному обсязі визнав цивільний позов потерпілого.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов потерпілого, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, суд, з урахуванням положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, та враховуючи, що визнання позову обвинуваченим не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що цивільний позов, заявлений потерпілим підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 26 листопада 2019 року.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до часу вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року у вигляді 1 (одного) місяця арешту, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України складає 1 (один) місяць позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 21 січня 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання з 26 листопада 2019 року по 20 січня 2020 року включно із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану злочином, в розмірі 14 486 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 93 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1