Справа № 521/1325/20
Номер провадження:1-кп/521/805/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
02 липня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження розглянувши угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним та обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0004049 від 28.12.2019 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

інші учасники судового розгляду: потерпілий ОСОБА_6

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводилось підготовче судове засідання, в якому проводився розгляд угоди про примирення від 22.01.2020 року, яка укладена між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004049 від 28.12.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК.

1.2.В межах підготовчого провадження, судом також розглядалось питання повернення обвинувального акту в порядку п. 5 ч. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року.

1.3.Підготовче судове засідання з розгляду угоди призначено на підставі вимог ч. 1 ст. 314, ч. 2 ст. 474 КПК.

1.4.Питання, щодо повернення обвинувального акту розглядалось за ініціативою суду.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.
2.1.До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004049 від 28.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК, разом з угодою про примирення від 22.01.2020 року, яка укладена між потерпілим та підозрюваним.
2.2.В теперішній час всі учасники кримінального провадження знаходяться у стадії підготовчого провадження і проводиться розгляд угоди про примирення.

2.3.Потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 викликались в судове засідання прокурором. З`явились в судове засідання кожний окремо в різні дати судових засідань, а саме потерпілий 07.02.2020 року, обвинувачений 03.03.2020 року. В подальшому обвинувачений і потерпілий в судові засідання неодноразово не з`являлись. Прокурор забезпечити явку сторін угоди в судове засідання не зміг.

2.4.Враховуючи тривалу неявку обвинуваченого та потерпілого, а також імперативну вимогу п. 5 ч. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року суд постановив ухвалу про проведення підготовчого судового засідання лише за участі прокурора.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Прокурор в судовому засіданні вважав, що розглянути угоду без її сторін не можливо. Щодо питання повернення обвинувального акту на підставі нових вимог закону, висловив думку, що не заперечує проти такого повернення.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
4.1.Вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, вислухавши думку прокурора, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та повернути обвинувальний акт прокурору, з наступних підстав.

4.2.Питання відсутності підстав для затвердження угоди.

Судом встановлено, що під час досудового слідства кримінального провадження № 0004049 від 28.12.2019 року на стадії досудового розслідування 22.01.2020 року між потерпілим та підозрюваним укладена угода про примирення.

4.3.За загальним правилом, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження /ч. 2 ст. 474 КПК/.

4.4.Відповідно до вимог ст. ст. 469, 471, 474 КПК, угода це юридичний факт, вольова, добровільна і правомірна дія обвинуваченого та потерпілого, спрямована на певні домовленості.

4.5.Вказана угода може бути укладена, лише при певних умовах, які встановлені КПК і обумовлені сторонами угоди.

4.6.Однак, одною з основних умов укладання угоди, є добровільність її укладення та розуміння того, що укладання угоди не свідчить про уникнення покарання чи можливість звільнення від нього.

4.7.Угода про примирення, як загальне правило свідчить, що потерпілий вважає можливим спростити тягар обвинуваченого при проведенні щодо нього досудового слідства, а також спростити процедуру судового розгляду у відношенні обвинуваченого і домовитись про певний вид покарання. Вказані домовленості і процедури дають можливість обвинуваченому наперед знати не тільки міру покарання, але й знати що органи які проводять досудове слідство не будь в повній мірі застосовувати всі надані їм КПК законні повноваження щодо встановлення обставин вказаного злочину і застосовувати певні заходи забезпечення кримінального провадження, яких у даному випадку можливо уникнути.

4.8.Укладення угоди та її розгляд передбачає собою особливі порядки кримінального провадження, а саме спрощену процедуру досудового слідства та судового розгляду, що також певним чином полегшує тягар розуміння притягнення до кримінальної відповідальності.

4.9.На думку суду, не явка в підготовче судове засідання на протязі великого проміжку часу потерпілого та обвинуваченого свідчить про те, що сторони кримінального провадження насправді не дійшли згоди щодо укладання угоди. Навіть, якщо формально підходити до вирішення такої угоди, сторони своєю поведінкою доводять не бажання проходити процедури примирення за угодою. Так потерпілий досить чітко висловив своє переконання про необхідність покарання обвинуваченого, оскільки останній дуже погано з ним поступив. Під час його пояснень можливо було зрозуміти, що потерпілому взагалі невідомо про укладання угоди або щонайменше він не розуміє значення такої угоди і наслідків її укладання для себе. Обвинувачений, зрозумівши, що за допомогою угоди йому буде призначено покарання не пов`язане з обмеженням свободи взагалі ігнорує явку до суду.

4.10.Є очевидним, що за таких обставин і такого відношення один до одного (потерпілого до обвинуваченого та обвинуваченого до потерпілого), неможливо стверджувати, що угода про примирення є дієвим актом врегулювання правового конфлікту. Навпаки суд стверджує, що умови угоди порушують права і інтереси сторін, насамперед потерпілого та існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним і сторони не примирились.

4.11.Викладені обставини надають право суду відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Неявка сторін угоди підтверджує правову позицію суду, відповідно не можна застосовувати у даному випадку формально положення ч. 2 ст. 474 КПК, в тому числі і в зв`язку з тим, що розпочати розгляд угоди при вказаних обставинах не можливо.

4.12.Питання повернення обвинувального акту.

4.13.Судом поставлено на обговорення питання повернення обвинувального акту на підставі нових змін до КК та КПК.

4.14.Так, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України /п. 5 ч. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»/.

4.15.Злочин якій інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 передбачений ч. 1 ст. 190 КК відповідно до змін Кримінального Кодексу визначений як кримінальний проступок.

4.16.Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні не призначений до судового розгляду. Всі учасники судового провадження знаходяться в стадії підготовчого провадження. Таки чином всі умови Закону дотриманні.

4.17.Враховуючи, що судові рішення повинні представлятися як єдино вірний результат правильної інтерпретації текстів Законів, легітимність яких не підлягає сумніву, суд інтерпретуючи зазначену вище норму Закону вважає її імперативною, яка не допускає навіть двох тлумачень, а тому вважає за необхідне повернути обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні прокурору для виконання вимог Глави 25 КПК.

4.18.При цьому суд враховує, що не явка сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду не може бути перешкодою для постановлення відповідної ухвали, оскільки норма Закону /п. 5 ч. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону/ не пов`язує вирішення такого питання з явкою сторін. Є очевидним намагання законодавця якнайшвидше врегулювати питання зміни ступеня тяжкості правопорушень з метою більш ефективного їх розслідування та розгляду у суді.

4.19.Відповідно питання ефективності у даному випадку не порушує права сторін угоди або сторін кримінального провадження, оскільки процедура дізнання, як форми досудового розслідування не звужує прав будь-якого учасника кримінального провадження та навпаки надає нові можливості сторонам та потерпілому реалізувати свої права у даному провадженні.

4.20.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 314, 350, 372 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.
1.1.Відмовити в затверджені угоди про примирення від 22.01.2020 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004049 від 28.12.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК.

1.2.Обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0004049 від 28.12.2019 року повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

2.2.Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1