Справа № 202/1610/20
Провадження № 1-кс/202/2188/2020
УХВАЛА
Іменем України

18 березня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000020 від 14 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання, зазначає, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 14.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.В рамках даного кримінального провадження вона є потерпілою та цивільним позивачем, оскільки нею було подано цивільний позов. Шкода потерпілій від дій цивільного відповідача становить 622800,00 гривень (вартість квартири АДРЕСА_1 ) та 793200,00 гривень (вартість квартири АДРЕСА_2 ).
15 січня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову, відповідно до якої, нерухоме майно - квартири АДРЕСА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000020
Враховуючи наведене, з метою збереження речових доказів; забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, а також забезпечення цивільного позову, просить накласти арешт на майно об`єкти нерухомості: квартири АДРЕСА_3 , шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь-які реєстраційні дії із зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь-яких даних, крім арешту.

В судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку учасників, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що цивільний позивач наділений правом звертатись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна лише з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. В інших випадках, звертатись з клопотанням про арешт майна мають право лише прокурор чи слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, не зазначено відповідача, а в рамках кримінального провадження № 0000020 жодній особі не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000020 від 14 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено о 16 годині 00 хвилин 23 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1