Справа № 567/1436/19
У Х В А Л А

30.04.2020 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000410

встановив:

представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2019, на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , а саме: ключі від автомобіля марки «Citroen», «Volkswagen», «BMW», «Mercedes», в кількості 8 шт., картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 від 05/18, картку WOG № НОМЕР_2 строк дії 09/22, «Kartaode Residencia №131014», зошит із записами мобільних телефонів, патрони калібру 7.62х39 в кількості 18 шт., відео реєстратор «GARMIN», навігатор «Prestigio», бінокль «BUSHNELL», тепловізор «YUKON» №30840391, нарізну зброю ОП АКМС, калібр 7.62 мм. № НОМЕР_3 , дозвіл на зброю НОМЕР_4 , глушник до нарізної зброї, два магазини до нарізної зброї, GPS TRACKER ID, грошові кошти: номіналом 100 грн. на загальну суму 5000 грн., 2 купюри номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар США, 1 купюру номіналом 2 долари США, сім-карти з коробками мобільних операторів з наступними номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Nokia» в кількості 5 шт. та Iphone в кількості 1 шт. та три сім карти мобільних операторів, патрони калібру 7.62х39 в кількості 11 шт. та патрони калібру 7.62х39 в кількості 50 шт.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвала слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України щодо мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме для збереження речових доказів, оскільки на даний час підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ні ОСОБА_3 , ні будь-яким іншим особам не пред`явлена.
Також вважає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_3 , якимось чином причетний до даного злочину, а жодних правових, визначених у ст.170 КПК України підстав для арешту зазначеного майна, не має.
Крім того зазначає, що будь-які процесуальні дії в період з 10.12.2019 по 27.04.2020 не проводяться та експертизи стосовно вилученого майна не призначались.
У зв`язку з викладеними обставинами, сторона захисту вважає, що на сьогоднішній день відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, а тому просить скасувати арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав та доводів зазначених у ньому та просив його задоволити в повному обсязі.

Заступник начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказав, що на даний час досудове розслідування триває та ним вирішується питання про призначення у кримінальному провадженні ряду експертиз, в тому числі і по даному майну. Водночас вказав, що на даний час процесуальні документи щодо вилученої зброї і боєприпасів виділено в окреме провадження, а також виділено частину речових доказів, зокрема вилучену зброю та боєприпаси, які передано разом з виділеними матеріалами іншому органу досудового розслідування, а тому вважає, що дане майно не може бути повернуте власнику та клопотання є безпідставним.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що на даний час підстави для скасування арешту майна у кримінальному провадженні відсутні. Окрім того вказує, що постановою від 27.01.2020 визначено підслідність кримінального провадження по виділеним матеріалах щодо вилучено зброї та боєприпасів за слідчим відділенням Рівненського ВП ГУНП у Рівненській області та просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000410 від 05.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05.12.2019 до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява керівника СГПП «Розвазьке» ОСОБА_7 про те, що в ніч на 05.12.2019, невідома особа через вікно проникла до адміністративного приміщення СГПП «Розвазьке», що у с.Розваж вул.Центральна,1 Острозького району Рівненської області, звідки із сейфового сховища таємно здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 7100 доларів США та 1500000 грн., чим заподіяла ОСОБА_7 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що доводи представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 не спростовують тих обставин, на підставі яких був накладений арешт, виходячи з наступного.

Метою забезпечення кримінального провадження є, зокрема, збереження речових доказів по кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою від 10.12.2019 накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , а саме: ключі від автомобіля марки «Citroen», «Volkswagen», «BMW», «Mercedes», в кількості 8 шт., картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 від 05/18, картку WOG № НОМЕР_2 строк дії 09/22, «Kartaode Residencia №131014», зошит із записами мобільних телефонів, патрони калібру 7.62х39 в кількості 18 шт., відео реєстратор «GARMIN», навігатор «Prestigio», бінокль «BUSHNELL», тепловізор «YUKON» №30840391, нарізну зброю ОП АКМС, калібр 7.62 мм. № НОМЕР_3 , дозвіл на зброю НОМЕР_4 , глушник до нарізної зброї, два магазини до нарізної зброї, GPS TRACKER ID, грошові кошти: номіналом 100 грн. на загальну суму 5000 грн., 2 купюри номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар США, 1 купюру номіналом 2 долари США, сім-карти з коробками мобільних операторів з наступними номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Nokia» в кількості 5 шт. та Iphone в кількості 1 шт. та три сім карти мобільних операторів, патрони калібру 7.62х39 в кількості 11 шт. та патрони калібру 7.62х39 в кількості 50 шт.

В даній ухвалі зазначено, що арешт вилученого майна має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тому є необхідність їх збереження як речових доказів. За вказних обставин слідчий суддя дійшов до висновку, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000410 від 05.12.2019 за ознаками ч.5 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, речі, вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме: ключі від автомобіля марки «Citroen», «Volkswagen», «BMW», «Mercedes», в кількості 8 шт., картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 від 05/18, картка WOG № НОМЕР_2 строк дії 09/22, «Kartaode Residencia №131014», зошит із записами мобільних телефонів, відео реєстратор «GARMIN», навігатор «Prestigio», бінокль «BUSHNELL», тепловізор «YUKON» №30840391, GPS TRACKER ID, дозвіл на зброю НОМЕР_4 , грошові кошти: номіналом 100 грн. на загальну суму 5000 грн., 2 купюри номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар США, 1 купюра номіналом 2 долари США, сім-карти з коробками мобільних операторів з наступними номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Nokia» в кількості 5 шт. та Iphone в кількості 1 шт. та три сім карти мобільних операторів, самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та дані речі є доказами злочину, відповідають критеріям ст.98, 167 КПК України.

Водночас, згідно постанови слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 07.12.2019 року, вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Таким чином доводи представника ОСОБА_3 щодо відсутності в ухвалі посилання якому саме критерію ст.98 КПК України відповідає арештоване майно, є безпідставними.

Одночасно, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час досудове розслідування не завершено та проводяться необхідні слідчі дії. З пояснень слідчого встановлено, що на даний час ним вирішується питання про призначення у даному провадженні ряду експертиз, в тому числі по даному майну, що також спростовує посилання представника заявника про відсутність необхідності в накладенні арешту.

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області 10.12.2019 відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано. На даний час по вказаному провадженню проводяться необхідні слідчі дії, досудове розслідування не завершено, підстав, визначених ст.174 КПК України для скасування арешту заявником не наведено, тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Водночас слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (у справах «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації»), судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту накладеного на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , а саме: ключі від автомобіля марки «Citroen», «Volkswagen», «BMW», «Mercedes», в кількості 8 шт., картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 від 05/18, картку WOG № НОМЕР_2 строк дії 09/22, «Kartaode Residencia №131014», зошит із записами мобільних телефонів, відео реєстратор «GARMIN», навігатор «Prestigio», бінокль «BUSHNELL», тепловізор «YUKON» №30840391, GPS TRACKER ID, дозвіл на зброю НОМЕР_4 , грошові кошти: номіналом 100 грн. на загальну суму 5000 грн., 2 купюри номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар США, 1 купюру номіналом 2 долари США, сім-карти з коробками мобільних операторів з наступними номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Nokia» в кількості 5 шт. та Iphone в кількості 1 шт. та три сім карти мобільних операторів, слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та в межах даного провадження не проведенні усі необхідні слідчі дії.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що розумність й співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, а також, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Одночасно, в ході розгляду клопотання було встановлено, що постановою прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 22.01.2020, було виділено з матеріалів кримінального провадження №0000410 від 05.12.2019 процесуальні документи, зокрема щодо вилученої в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 зброї та боєприпасів, у матеріали кримінального провадження №0000040 від 22.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Також вказаною постановою виділено у матеріали кримінального провадження №0000040 частину речових доказів, а саме вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 зброю та боєприпаси.

Постановою прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 27.01.2020 визначено підслідність виділеного кримінального провадження №0000040 від 22.01.2020 за ч.1 ст.263 КК України, за слідчим відділенням Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Територіальна підсудність здійснення кримінального провадження визначається виключно кримінальним процесуальним законом, зокрема, положеннями ч.2 ст.132 КПК України.

Так, у відповідності до вимог ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-558/0/4-13, законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Отже, з врахуванням вказаних вимог, територіальна підсудність розгляду клопотання про скасування арешту майна, повинна бути розглянута слідчим суддею, за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Враховуючи, що на час розгляду клопотання, матеріали кримінального провадження щодо вилученої в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 зброї та боєприпасів, виділено в окреме кримінальне провадження підслідність якого визначена за Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області, то слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання в цій частині не відноситься до територіальної юрисдикції Острозького районного суду, а відтак його слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаним клопотанням до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000410, накладеного на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , а саме: ключі від автомобіля марки «Citroen», «Volkswagen», «BMW», «Mercedes», в кількості 8 шт., картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 від 05/18, картку WOG № НОМЕР_2 строк дії 09/22, «Kartaode Residencia №131014», зошит із записами мобільних телефонів, відео реєстратор «GARMIN», навігатор «Prestigio», бінокль «BUSHNELL», тепловізор «YUKON» №30840391, GPS TRACKER ID, дозвіл на зброю НОМЕР_4 , грошові кошти: номіналом 100 грн. на загальну суму 5000 грн., 2 купюри номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар США, 1 купюру номіналом 2 долари США, сім-карти з коробками мобільних операторів з наступними номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Nokia» в кількості 5 шт. та Iphone в кількості 1 шт. та три сім карти мобільних операторів, відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 в частині скасування арешту, накладеного на: патрони калібру 7.62х39 в кількості 11 шт. та патрони калібру 7.62х39 в кількості 50 шт., нарізну зброю «ОП АКМС», калібр 7.62 мм. № НОМЕР_3 , глушник до нарізної зброї, два магазини до нарізної зброї, патрони калібру 7.62х39 в кількості 18 шт., залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1