Справа № 344/2537/17
Провадження № 11-кп/4808/145/20
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року в задоволенні клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відмовлено.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 задоволено: продовжено термін тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 до 04 квітня 2020 року включно з визначеними розмірами застави:

- в сумі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.10.2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_17 ;

- в сумі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.11.2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_14 ;

- в сумі 960 000 (дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.11.2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_12 .

2. Доводи апеляційної скарги:
- безспірно погоджуючись з продовженням ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає оскаржувану ухвалу незаконною;

- відмова в задоволенні клопотання щодо покладення на ОСОБА_9 передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків є незаконною, оскільки суд допустив довільне та хибне тлумачення норм кримінального процесуального закону і в задоволенні відповідних неодноразових клопотань прокурора безпідставно відмовлено. Вважає, що не покладення на ОСОБА_9 відповідних обов`язків може суттєво перешкодити розгляду справи по суті, а також вирішенню питань щодо застави у разі зміни запобіжного заходу щодо нього, при наявності підстав;

- відмова у задоволенні клопотання прокурора щодо запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 також є незаконною та необґрунтованою. Не покладення на ОСОБА_8 обов`язку утримуватись від спілкування з потерпілими та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні може перешкодити повному встановленню обставин, які підлягають доказуванню, з метою ухилення від відповідальності. Оскільки на даний час запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_8 не діє, то не вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу щодо останнього може негативно позначитись на розгляді справи і прийняття у ній кінцевих рішень;

- судом допущено численні порушення Глави 18 КПК України;

- з надуманих мотивів суд першої інстанції послався на позицію захисника ОСОБА_16 , яка не заявляла усного клопотання про «зміну режиму перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час». Це спростовується звукозаписом;

- аналогічно і щодо заяви адвоката ОСОБА_18 , яка поклалась на розсуд суду, суд в ухвалі з надуманих мотивів зазначив, що остання заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, що також спростовується звукозаписом;

- заяви адвокатів ОСОБА_19 та ОСОБА_15 стосовно недоведеності заявлених ризиків судом залишено поза увагою;

- посилання суду в резолютивній частині ухвали на визначені судовими рішеннями від 11.10.2017, 09.11.2017, 30.11.2017 розміри застави та факт покладення на обвинувачених передбачених ст. 194 КПК України обов`язків у випадку внесення застави є незрозумілим.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу стосовно запобіжних заходів обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та:

- продовжити на 60 днів строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_17 та визначити заставу триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600,00 грн. У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_17 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки……;

- продовжити на 60 днів строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 ;

- продовжити на 60 днів строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 та визначити заставу триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600,00 грн. У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_17 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки……;

- продовжити на 60 днів строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 та визначити заставу триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600,00 грн. У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_17 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки……;

- продовжити на 60 днів строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 ;

- обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою та визначити заставу триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600,00 грн. У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_17 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки……;

- покласти на ОСОБА_9 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами та іншими обвинуваченими у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду та в`їзду в Україну, строком на 2 місяці.

3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. В засіданні апеляційного суду прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній мотивів.

3.2. Обвинувачені та присутні захисники вважали апеляційну скаргу необґрунтованою, підстав для її задоволення немає, просили її відхилити. Сторона захисту підкреслила, що закон не наділив прокурора правом на оскарження таких рішень суду і тому апеляційне провадження не повинно було б бути відкрите.

4. Мотиви апеляційного суду.
4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду.
Відповідно Рішення КСУ від 13.06.2019, обвинувачений управі оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою.

Щодо можливостей прокурора на оскарження таких рішень Конституційний суд України не висловився з цього приводу не існує ні нормативної заборони, ні дозволу.

З одного боку, якщо немає закону, то немає і відповідної дії, а тому апеляційну скаргу прокурора розглядати не можна. З другого цілком реально може бути ситуація, коли рішення суду щодо тримання під вартою (безпідставне звільнення з-під варти, до прикладу) потребуватиме втручання зі сторони обвинувачення, а через відсутність таких можливостей виконання завдань судочинства виявиться недосяжним.

До згаданого рішення КСУ правові можливості сторони обвинувачення та сторони захисту були юридично симетричними право обвинуваченого оскаржувати продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування було рівним такому ж праву сторони обвинувачення. На стадії судового розгляду таких можливостей у сторін кримінального провадження не було.

Уведення такої можливості тільки щодо обвинуваченого на стадії судового розгляду створює об`єктивні умови для порушення принципу рівності сторона обвинувачення не може належно здійснювати функцію підтримання державного обвинувачення через відсутність правових засобів впливу на процес шляхом оскарження важливого судового рішення.

Паритету між сторонами провадження в такому випадку немає, прокурор перебуває у менш сприятливому становищі, фактична змагальність відсутня, а процесуальна рівність недосяжна.

Тому колегія суддів вважає, що до вирішення цього питання законодавцем доводи сторони захисту щодо неможливості оскарження прокурором указаних рішень в апеляційному порядку в якості підстави для вирішення цієї апеляційної скарги прийняті бути не можуть.

Отже, питання є дискусійним і потребує відповіді процесуальним порядком шляхом розгляду його доводів у судовому засіданні за змагальною процедурою, яка є універсальним способом вирішення спірних питань за відсутності чіткого нормативного регулювання.

Тому до даного випадку належить застосувати загальні засади кримінального провадження згідно з приписами ч. 6 ст. 9 КПК України і розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні, виходячи з засад рівності і змагальності відповідно до ст. 7 КПК України.

4.2. За наслідками розгляду колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
4.2.1. Щодо розміру застави ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .
Прокурор не оскаржував рішення про продовження строку тримання під вартою зазначеним особам, його скарга стосувалася розміру застави, який він вважає необхідним визначити щодо кожного з підозрюваних в сумі 630600 грн.

Апеляційний суд, зважаючи на дискреційні повноваження, з урахуванням матеріалів контрольного провадження та встановлених обставин, вважає, що застосований стосовно обвинувачених альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зможе забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинувачених і є достатнім стримуючим фактором для них.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приписи ст. 182 КПК України, зокрема ч. 5, дані про особу обвинувачених, їх матеріальне становище, обставини кримінального провадження, сутність висунутого обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати, строків утримання обвинувачених під вартою, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений судом першої інстанції розмір застави є помірним та пропорційним щодо обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 відповідно.

Окрім того, питання визначення розміру застави не є предметом апеляційного перегляду відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України.

4.2.2. Щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
Згідно даних матеріалів контрольного провадження, обвинуваченого ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК 30.08.2016, а 31.08.2016 йому обрано запобіжний захід тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась, з одночасним визначенням застави 1378000,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.09.2019 до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово. На останнього вказаною ухвалою покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, із застосуванням електронних засобів контролю на час судового розгляду.

Клопотання прокурора необґрунтоване та непідтверджене належними та допустимими доказами, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 своєчасно з`являється в судові засідання, обов`язків, покладених на нього судом, не порушує, інформацію з приводу зворотного суду не представлено. Відтак, апеляційний суд констатує, що нових ризиків, які б давали підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор не навів.

4.2.3. Щодо покладення на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно даних матеріалів контрольного провадження, 24.02.2017 обвинуваченого ОСОБА_9 розшукано, а 25.02.2017 йому обрано запобіжний захід тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась, з одночасним визначенням застави 3600000 грн.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.09.2019 в задоволенні клопотання прокурора від 04.09.2019 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та продовження обвинуваченому передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, строком на два місяці, відмовлено. Обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.04.2019, судом не продовжувалися, відповідні клопотання представниками державного обвинувачення ні усно, ні письмово не заявлялись, іншої достовірної інформації з приводу цього суду не представлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора в зв`язку з безпідставністю, оскільки суду не надано даних (доказів) з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_9 порушував обов`язки, покладені на нього судом, чи невчасно з`являвся в усі судові засідання на законні вимоги та повідомлення, чи вчинив інші правопорушення.

Окрім того, на момент апеляційного розгляду існує вже інша ухвала суду першої інстанції щодо запобіжних заходів у даному провадженні.

5. Висновки.
5.1. Суд першої інстанції вмотивував та обґрунтував своє рішення. Оскаржувана ухвала суду містить достатньо фактичних обставин і даних щодо можливості застосування запобіжних заходів з визначенням альтернативних запобіжних заходів у вигляді застави, а також мотивів прийняття та відхилення інших клопотань представника державного обвинувачення.

Відтак, вимоги закону щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення судом першої інстанції дотримано.

5.2. Апеляційний суд вважає за належне залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, оскільки достатні та обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5