Справа № 755/1690/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "10" лютого 2020 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 18.01.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької обл., м. Слов`янська, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , спільно з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , 17.01.2020 року, приблизно о 20 год. 45 хв., перебували неподалік будівельного майданчику супер маркету «АТБ Маркет», що за адресою: м. Київ, пр-т. Павла Тичини, 7.
В цей момент, у ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання, металеві конструкції, що знаходились на території будівельного майданчику супер маркету «АТБ Маркет», що за адресою: м. Київ, пр-т. Павла Тичини, 7.
Реалізуючи свої спільні злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , спільно з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, зайшли на територію будівельного майданчику супер маркету «АТБ Маркет», що за адресою: м. Київ, пр-т. Павла Тичини, 7, та упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали наступне майно: «Z» профіль у кількості 2 шт. х 3 м., загальною довжиною 6 м., вартістю 768,09 гривень; відливи 7024 у кількості 8 шт. х 2 м/п х 200 х 70 із оцинкованого фарбованого металу загальною вартістю 904 гривень, на загальну суму 1672 гривень 09 коп., що належить ТОВ «УЕК».
Після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинули, тим самим завдавши майнової шкоди ТОВ «УЕК» на загальну суму 1672 гривень 09 копійок. Викраденим товаром ОСОБА_4 спільно з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком на ім`я ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку, як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як-то: протокол огляду місця події від 19.10.2019 з ілюстративною таблицею, висновком експерта № 17-3/1894 від 22.11.2019, як наслідок, суд вважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого групою осіб.

Обставини регламентовані ч. 3 ст. 337 КПК у справі відсутні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце проживання, соціальні зв`язки, стан здоров`я, спосіб життя; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи щире каяття, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65 КК України, ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: відео носій на якому знаходиться цифровий відеозапис пригоди за адресою АДРЕСА_3 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: