Провадження № 11-сс/4820/145/20
Справа № 669/209/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала сллідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Білогірським районним судом кримінальне провадження №0000022, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2020 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 17 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду від 17 лютого 2020 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білогірського ВП Красидівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пуксоозеро Плесецького району Архангельської області, Російська Федерація, проживаючому по АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому , не одруженому, раніше судимому:

-13.11.2008 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст,185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки. Звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки шість місяців;

-12.01.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185. ч.3 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців. Звільнений з місць позбавлення волі 10.09.2014 року у зв`язку відбуттям покарання:

-26.11,2015 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.І86 КК України до нозбавлення волі на строк п`ять років. Звільнений з місць позбавлення волі 05.09.2019 року у зв`язку з відбуттям покарання,

запобіжний захід у вигдяді домашнього арешту на строк два місяці.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-заборонено цілодобово покидати місце свого постійного проживання, тобто територію господарства, розташованого по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-своєчасно прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Контроль за виконанням ОСОБА_7 домашнього арешту покладено на слідчого СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали два місяці: з 17 лютого 2020 року по 17 квітня 2020 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 15 лютого 2020 року близько 03 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Шещенка в смт. Білогір`я Хмельницької області, напроти господарства №18, та рухаючись по тротуару вулиці в напрямку від центру смт. Білогір`я, без будь-яких причин, керуючись хуліганськими мотивами, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив відносно ОСОБА_10 , яка рухалась по цьому ж тротуару в протилежному ОСОБА_7 напрямку (назустріч), грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме безпричинно наніс ліктем правої руки один удар в область лівої скронево-виличної ділянки голови ОСОБА_10 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій скронево-виличній ділянці голови та впала.

В подальшому ОСОБА_10 з метою виконати службовий обов`язок з охорони громадського порядку та припинення хуліганських дій наздогнала ОСОБА_7 та намагалася зупинити його, в ході чого ОСОБА_7 продовжив грубо порушувати громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме ОСОБА_7 викручував кисті рук ОСОБА_10 , наніс близько п`яти ударів долонею лівої руки в область правої сторони обличчя ОСОБА_10 та вкусив за середній палець правої руки, внаслідок чого ОСОБА_11 зазнала фізичного болю та отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на поверхні правої щоки, синця в правій підочній ділянці, синця на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя, синця на тильній поверхні основної фаланги 3-го пальця правої кисті, синця па зовнішній поверхні правого плеча.

Всього в результаті хуліганських дій ОСОБА_7 ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичного експерта Шепетівського міжрайвідділення судово-медичної експертизи №77 від 15.02.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій скронево-виличній ділянці голови, синця на поверхні правої щоки, синця в правій підочній ділянці, синця на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя, синця на тильній поверхні основної фаланги 3-го пальця правої кисті, синця на зовнішній поверхні правою плеча, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості та двох ран на тильній поверхні середньої фаланги 3-го пальця правої кисті та, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, хуліганські дії ОСОБА_7 супроводжувались винятковим цинізмом, зокрема, в ході опору ОСОБА_10 , який полягав у викручуванні кистей рук ОСОБА_10 ,. нанесенні ударів в область правої сторони обличчя ОСОБА_10 та кусання її за середній палень правої руки, були поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі у вигляді грубої непристойності, а саме перед кожним нанесеним ударом близько п`яти разів плюнув в обличчя ОСОБА_10 . Також вказані хуліганські дії ОСОБА_7 супроводжувались образами ОСОБА_10 нецензурною лайкою.

15 лютого 2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000022, зареєстровано кримінальне провадження, правова кваліфікація правопорушення - ч.3 ст.296 КК України.

15 лютого 2020 року о 13 год. 58 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, і цього ж дня о 17 год. 40 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим враховуючи, що слідчий та прокурор не довели обставин, зазначених у п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 , та що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя прийшов до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні не дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання ризиків зазначених у клопотанні та наведених у судовому засіданні достатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 17 лютого 2020 року та постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Вказує, що відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не в повній мірі враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, не займається будь-якою суспільно-корисною працею з часу звільнення з місць позбавлення волі, неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин середньої тяжкості.

Станом на час розгляду клопотання на розгляді Білогірського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України. Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також судом не враховані дані характеризуючі особу ОСОБА_7 , зокрема обставини злочинів за які він судимий, тому перебуваючи на волі він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, а також усвідомлення підозрюваним можливість призначення йому реального покарання, свідчить про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя безпідставно врахував довідку-характеристику Білогірської селищної ради, як позитивну характеристику ОСОБА_7 за місцем проживання та безпідставно зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 щиро кається, активно сприяє розкриттю злочину, надає послідовні покази щодо події, яка відбулася. При цьому щире каяття підозрюваного яке виражається в частковому визнанні фактичних обстави правопорушення без визнання правової кваліфікації носить лише формальний характер.

В ухвалі слідчого судді не обґрунтовано чому саме прокурором і слідчим не доведено обставини, зазначені у п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване наявністю трьох ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 17.02.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника, які в задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити, думку прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, слідчого у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, який є злочином середньої тяжкості і за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, (не визнає правову кваліфікацію злочину), щиро кається, активно сприяє розкриттю злочину, надає послідовні покази щодо події яка сталася, раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з батьком, який є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду; згідно медичного заключення ОСОБА_7 хворіє на лівобічну в/част. абсцедуючу пневмонію, потребує консультації терапевта і фтізіатра, має постійне місце проживання, слідчий суддя з урахуванням усіх визначених ст.178 КПК України обставин, прийшов до обґрунтованого висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Тому слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого та обрав відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити мету застосування запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній, обґрунтовано прийняв рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відмовляючи у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не в повній мірі врахував особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст177 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України підтверджується наведеними в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та в ухвалі слідчого судді від 17.02.2020 доказами.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню, з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, надали підставу слідчому судді обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України.

Не заслуговують на увагу твердження прокурора, про те, що слідчий суддя не врахував обставини злочинів за які він судимий, оскільки при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчим суддею враховані усі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що станом на час розгляду клопотання на розгляді Білогірського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України на законність ухвали слідчого судді не впливають.

Відповідно до ухвали Білогірського районного суду від 24 лютого 2020 року кримінальне провадження №0000172 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрите у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_12 від обвинувачення.

Ухвала слідчого судді є законною та справедливою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 17 лютого 2020 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: