Провадження № 1-кп/185/284/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002166 від 02 листопада 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10 березня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;

-24 січня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано 2 місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року, та остаточно визначено покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі,

21 грудня 2018 року звільнений із Бердянської ВК Запорізької області (№ 77) умовно-достроково на 5 місяців 10 днів,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2019 року (точний час під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) ОСОБА_3 прямував в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_3 . Походячи по сходинковій площадці другого поверху, ОСОБА_3 побачив у замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 ключ, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло. ОСОБА_3 з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири та витягнув із замка ключі, якими планував скористатися в майбутньому, щоб проникнути до зазначеної квартири з метою скоєння крадіжки майна, що там перебуває.

31 жовтня 2019 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_3 з метою скоєння крадіжки підійшов до будинку АДРЕСА_5 . Впевнившись, що господарі квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку відсутні за місцем мешкання, зайшов до будинку та піднявся на другий поверх. Приблизно о 23.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю власників майна та тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрадених раніше ключів від вхідних дверей, відімкнув їх та проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, з кухонної кімнати викрав ноутбук марки «Lenovo B50-10», моделі «80QR» чорного кольору S/N MP1305YG вартістю 3, 515 грн. та зі спальної кімнати телевізор марки «LG», моделі «32LB580U S/N 501RACG0N467» сірого кольору, вартістю 5171 грн. 11 коп., що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 8686, 11 грн.

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, пояснив, що 24 жовтня 2019 року зранку він йшов у гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 . Проходячи на сходинковій площадці другого поверху, він побачив, як у замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 перебуває ключ, забрав ключ із замка дверей. 31 жовтня 2019 року, приблизно о 22 год. 40 хв., він підійшов до будинку АДРЕСА_5 , впевнився, що господарі квартири АДРЕСА_4 відсутні у квартирі. За допомогою викрадених раніше ключів від вхідних дверей він відімкнув двері та проник до квартири, звідки з кухні викрав ноутбук. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 24 жовтня 2019 року вона забула ключі у замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 .31 жовтня 2019 року, коли її не було вдома, з її квартири був викрадений ноутбук і телевізор. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК Україн, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту слід скасувати, оскільки останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/864 від 27 листопада 2019 року в сумі 942 грн. 06 коп., дактилоскопічної експертизи № 39/4.6/492 від 27 листопада 2019 року в сумі 1256 грн. 08 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк обчислення покарання рахувати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 14 коп. на користь держави.

Речові докази: ноутбук марки «Lenovo В50-10» моделі «80QR», телевізор марки «LG» моделі «32LB580U»; зв`язку ключів, на якій перебувають пластикові бонусні картки, передані під розписку ОСОБА_5 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1