Справа № 362/1653/20
Провадження № 1-кс/362/426/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541 від 11.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Клопотання слідчого мотивовано наступним.

Слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541 від 11.03.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2020, у вечірній час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрівся разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого, ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , спільно вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом, на пропозицію ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , погодилися, тим самим останні вступили в злочинну змову між собою.
В подальшому ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розподіливши між собою ролі, домовились про спільне незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на умисне протиправне вилучення автомобіля у власника, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного заволодіння транспортним засобом, 11.03.2020, близько 01 год. 30 хв., на автомобілі марки «Opel», Vektra-B, н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , приїхали до будинку АДРЕСА_1 , де поряд з домоволодінням був розміщений автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y», номер шасі НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 , зеленого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є ОСОБА_10 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_8 залишився в салоні свого автомобіля марки «Opel», Vektra-B, н.з. НОМЕР_1 та спостерігав за тим, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами, а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в супереч волі власника транспортного засобу, підійшли до вищевказаного автомобіля марки «Daewoo Lanos TF69Y», номер шасі НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 , зеленого кольору, шляхом пошкодження дверного замка, проникли до салону автомобіля, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного автомобіля та привів двигун в дію, ОСОБА_5 , сів на переднє пасажирське сидіння, після чого розпочали рух вищевказаного транспортного засобу, тим самим протиправно вилучили його у власника та з місця вчинення суспільно небезпечного діяння зникли.
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , внаслідок своїх протиправних дій, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом спричинили потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди.
ОСОБА_5 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується протоколом огляду місця події від 11.03.2020, за адресою: АДРЕСА_1 ; 57, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 ,; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; допит свідка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом огляду місця події від 18.03.2020 року: АДРЕСА_2 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,; протокол проведення слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_8 , від 18.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому на думку слідства й покликаний запобіжний захід, про обрання якого подано клопотання.
Перебуваючи без запобіжного заходу, ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Перебуваючи без запобіжного заходу, ОСОБА_5 ,може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного та захисника, які просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000541 від 11.03.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

18.03.2020 р. о 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Матеріали зазначеного клопотання містять достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, при обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд, не вирішує наперед питання про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, вважаю, що наявний ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та /або суду. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на безпосередніх свідків вчинення кримінального правопорушення, з метою зміни їх показів та подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з положеннями ч.ч.1 і 2 та ч.6 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Положенням ч.1 ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Проте, за вимогами ст. 421 КПК України про недопустимість погіршення правового становища підозрюваного, слідчий суддя позбавлений можливості застосування запобіжного заходу у бік, що погіршує його становище, зокрема, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, в тому числі вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України; враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у даному кримінальному правопорушенні, беручи до уваги особу підозрюваного, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності; відсутність негативних висновків; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; його майновий стан, наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання домашній арешт, знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, котрий має середню освіту, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3

Покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- Прибувати до слідчого Васильківського ВП ГУНП в Київській області за викликом.

- Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- Повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання.

- Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1