печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 в інтересах потерпілого - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні 0011851,

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання представника потерпілого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні 0011851, що перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_3 , а саме: нотаріального журналу нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_3 за 2015 рік записів за номерами 1010 від 13.01.2015, 434-439 від 26.01.2015, 515-521 від 27.01.2015 р.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його повернення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно положень п. 19, ч. 1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

За положеннями зазначених норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 56 КПК України визначено, що потерпілий під час проведення досудового розслідування позбавлений права збирати докази, а лише має право подавати їхна підтвердження заяви.

Вказане підтверджено Постановою Верховного суду України від 02 квітня 2020 року у справі № 161/19398/17.

Тому, відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Таким чином, звернення представника потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про повернення вказаного клопотання особі, яка з нам звернулася.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 26, 55, 56, 159, 160, 162-164, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання представника потерпілого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні 0011851 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1