Справа №211/45/20 Провадження № 1-кп/211/389/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001685 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.10.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 164 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2020 року скасовано звільнення від відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2013 року з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на користь матері, ОСОБА_5 , починаючи з 16 травня 2013 року, про що видано виконавчий лист. № 211/2842/13-ц від 14.06.2013 року.
На підставі виконавчого листа № 211/2842/13-ц від 14.06.2013 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ОСОБА_7 - 27.09.2016 відкрито виконавче провадження № 52341730.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 17.10.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164, 75, 76 КК Українидо 1 року обмеження волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки на шлях виправлення не став і маючи не відбуту та не погашену в законному порядку судимість, повторно вчинив аналогічний злочин.
Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за вказаний період, згідно довідки-розрахунку становить 95298 гривень.
Так, ОСОБА_4 будучи працездатним, маючи офіційний дохід, знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, достеменно знаючи, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період з 02.05.2018 року до 30.11.2019 року злісно ухилявся від виконання рішення суду, аліменти на утримання доньки не сплачував, від покладеного на нього судом обов`язку ухилявся.
Крім того, ОСОБА_4 , в період з 25.03.2019 року по 12.04.2019 року офіційно працював на ТОВ «Нікопрогресбуд» на посаді підсобного робітника та отримав заробітну плату у розмірі 3087 гривень 25 копійок, однак про свій дохід у вигляді заробітної плати державному виконавцю не повідомляв, тим самим вчинив дії спрямовані на невиконання рішення суду.
Також, в порушення вимог п. 5 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу державного виконавця, ОСОБА_4 30.08.2018 року отримавши під особистий підпис повідомлення від 08.08.2018 року про те, що він повинен з`явитись до державного виконавця на виклик до останнього не з`явився.
В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вище вказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період з 02.05.2018 року до 30.11.2019 року перед потерпілою ОСОБА_5 утворилась заборгованість в сумі 49576 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та підтвердив те, що він дійсно відповідно до рішення суду повинен сплачувати аліменти на утримання доньки, на користь потерпілої, однак аліменти не сплачував, так як не працював, про своє працевлаштування у 2019 році державного виконавця не повідомив, так як працював не тривалий час. З нарахованою сумою заборгованості згоден, вину визнав повністю, фактичні обставини вчинення вказаного вище кримінального правопорушення не заперечував. У вчиненому розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила те, що обвинувачений дійсно в період з 02.05.2018 року до 30.11.2019 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання їх спільної доньки, заборгованість не сплачував.
Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів ), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 КК України.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місце проживання характеризується негативно.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Також, при призначенні покарання для обвинуваченого судом враховано висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Довгинцівським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ДУ «Центр пробації», з якої вбачається, що ОСОБА_4 має середній рівень до вчинення кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства.
З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Крім того, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 фактично вчинено в період не відбутого покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне при призначені йому покарання застосувати положення ст. 71 КК України, та частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2018 року, яким він засуджений за ст. 164 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2020 року скасовано звільнення від відбування покарання, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років 1 місяця обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1