Справа № 569/4712/20
УХВАЛА

26 березня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0001554 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

встановив :

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», номерні знаки НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Встановити заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», номерні знаки НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER INVITE» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 16.03.2020 року до Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт інспектора УПП в Рівненській області капрала поліції ОСОБА_6 про те, що 16.03.2020 року, близько 23:44 год., в м.Рівне по вул. Кавказька, 5 під час огляду кузова транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», реєстраційний номер, НОМЕР_1 було виявлено, що у реєстраційних документах не співпадає чотири останніх цифри VIN коду, з номером кузова, фактичним власником даного автомобіля являється ОСОБА_4 .

Досудовим слідством встановлено, що автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», номерні знаки НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказаний автомобіль можепризвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

З метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначений автомобіль відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 просила у задоволення клопотання відмовити, оскільки автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», номерні знаки НОМЕР_1 , 2008 року випуску був приданий на підставі Договору купівлі-продажу 17.12.2008 року в ТзОВ «Альтра Авто» і у вжитку в інших власників не перебував.

Заслухавши слідчого та власника майна, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001554 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження було тимчасово вилучено автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER INVITE», номерні знаки НОМЕР_1 , 2008 року.

Згідно протоколу огляду місця події даний автомобіль було вилучено, під час дослідження встановлено, що в реєстраційних документах не співпадає чотири останні цифри VIN коду з номером кузова.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження вбачається, що арешт майна може мати місце, зокрема коли існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, на початковій стадії розслідування існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що могло бути вчинено правопорушення.
Як встановлено судом, власником даного автомобіля є ОСОБА_4 , яка на підставі Договору купівлі-продажу №1812-17008 від 17.12.2008 року придбала його в новому стані в ТзОВ «Альтра Авто», що підтверджено наданими власником майна документами, зокрема копією накладної №1998 від 20.12.2008 року та Актом приймання-передачі №081220-001 до договору №0812-17008 від 17.12.2008 року.

Так, автомобіль, арешт на який просить накласти слідчий, придбаний в новому стані в ТзОВ «Альтра Авто» ОСОБА_4 , яка є власником і на сьогодні, володільці майна не змінювались.

Так, в суді стороною обвинувачення не наведено переконливих підстав для накладення арешту на вказане майно, те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту не довела необхідності арешту, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.131,132,170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0001554 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1