Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1053/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000202 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської обл., громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, розлученого, судимого 28.11.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, оскільки вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, не визнає. та просить скасувати вирок суду першої інстанції.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 року, приєднавши 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі, і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чоти) роки 1 (один) місяць.

Початок відбування покарання за даним вироком вирішено рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 14.06.2019 № 2/510 в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок на користь держави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За обставин встановлених судом та викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , восени 2018 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, на присадибній ділянці свого господарства виявив дикорослі рослини коноплі, з яких зірвав стебла з листям та переніс до хліва свого господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , придбавши таким чином наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_7 незаконно зберігав стебла з листям рослин коноплі на горищі хліву домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання, без мети збуту до вилучення 08 травня 2019 року під час обшуку працівниками поліції. Вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого речовини відповідно до висновку експерта від 14.06.2019р. № 2/510 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 775,9 г.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України судом кваліфіковано правильно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що у будинку АДРЕСА_2 він мешкає близько двох років, на горище в хлів він ніколи не заглядав та не знає звідки там взялася конопля. Коли сусід ОСОБА_9 брав на горищі в хліву сіно, то казав йому, що там лежить конопля, на що він ( ОСОБА_10 ) відповів йому, що хай лежить, то не його справа.
При апеляційному розгляді даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення та підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив закрити кримінальне провадження. Уточнив, що будинок дістався йому у спадщину і він там мешкає декілька років, а точніше використовує його як дачу.
Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.
Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_7 , та весною 2018 року за його дозволом брав сіно на горищі в хліву один-два рази на день протягом десь місяця. Бачив там стволи коноплі дикорослої з листям, яка там лежала окремо від сіна була накладена на перемичках даху. Що там є конопля йому казав сам ОСОБА_7 . На питання нащо вона йому потрібна, ОСОБА_7 відповів, що то не його справа. Зазначив, що ОСОБА_7 проживав у будинку АДРЕСА_2 близько 7-8 років;
- показах свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтвердили, що є сусідами ОСОБА_7 та були понятими під час обшуку у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , в якому близько 5 років проживає ОСОБА_7 , на горищі хліва виявлено та вилучено сухі стволи з листям зовні схожі на рослини коноплі.
Оцінюючи показання вказаних свідків, що були надані суду під присягою, суд визнав їх достовірними, які є послідовними та узгодженими між собою, підстав для обмови ОСОБА_7 вказаними свідками судом не встановлено.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні:
- протоколом обшуку від 08.05.2019р, проведеного слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_14 , у приміщенні будинку та прилеглих до нього приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , під час якого на горищі хліву даного домогосподарства було виявлено вісім сухих рослин світло-зеленого та темно-коричневого кольору (стволів з листям) зовні схожих на рослини коноплі, які було поміщено у картонну коробку та опечатано печаткою (а.п. 63-64);
- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 14.06.2019р. № 2/510, згідно якого надані на експертизу верхівки частин рослин з листям містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 775,9 г. (а.п. 53-61);
- довідкою від 12.03.2019 року № 301, виданою Великорацьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області, згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_2 протягом тривалого часу (а.п. 50);
- відеозаписом обшуку, яким підтверджено зазначені в протоколі обшуку обставини. Обшук проводився в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 та на горищі хліву працівниками поліції було виявлено стебла з листями коноплі темно-зеленого та темно-коричневого кольору.
Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, які узгоджуються між собою, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Таким чином, установивши в порядку ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, місцевий суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину.
На переконання колегії суддів, в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді стороною захисту не наведено переконливих доводів на спростування вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
Доводи апелянта при апеляційному розгляді про те, що будинок дістався йому у спадщину і йому не було відомо що знаходиться на горищі, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються довідкою від 12.03.2019р., виданою Великорацьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області згідно якої ОСОБА_7 без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_2 протягом тривалого часу (а.п. 50), поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Так, свідок ОСОБА_11 підтвердив, що весною 2018 року за дозволом ОСОБА_7 він брав сіно на горищі в хліву один-два рази на день протягом десь місяця і бачив там стволи коноплі дикорослої з листям, яка там лежала окремо від сіна була накладена на перемичках даху. Що на горищі є конопля йому казав сам ОСОБА_7 . На питання нащо вона йому потрібна, ОСОБА_7 відповів, що то не його справа.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що він проживає у вказаному домоволодінні близько двох років.
Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що йому не було відомо що знаходиться на горищі хліву його домоволодіння.

Доводи захисника при апеляційному розгляді про те, що хлів, на горищі якого зберігався наркотичний засіб, був у вільному доступі, а тому відсутні докази того, що наркотичний засіб належить саме ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються показами самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтвердив, що особисто відкривав хлів сусіду ОСОБА_15 , щоб той брав сіно.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та наведеним у вироку доказам дав належну юридичну оцінку.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи, що злочин, за вчинення якого засуджено обвинуваченого ОСОБА_7 , останній вчинив під час іспитового строку, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 року, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.
Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: