Справа № 750/1034/20
Провадження № 1-в/750/29/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт з належного йому майна, накладений постановою слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 24.04.2007, оскільки відпала потреба у його застосуванні.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву, просив її задовольнити, з наведених у ній підстав.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Заслухавши думку прокурора, пояснення заявника, вивчивши заяву та долучені до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України.
В рамках розслідування даної справи, постановою слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 24.04.2007 був накладений арешт на ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Метою накладення арешту на майно ОСОБА_4 було забезпечення цивільного позову та виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.
Цивільні позови у даній справі були заявлені потерпілим ОСОБА_8 та прокурором м. Чернігова в інтересах фінансового відділу Чернігівської міської ради. Санкція ч. 2 ст. 187 КК України допускала конфіскацію майна засудженого.
Відповідно до заяви потерпілого, ОСОБА_4 відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 , у зв`язку з чим останній відмовився від позову.
В подальшому, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2007, ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 солідарно на користь фінансового відділу Чернігівської міської ради 616 грн. 05 коп. затрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 в умовах стаціонару.
Постановою державного виконавця Новозаводського відділу ДВС ЧМУЮ від 29.05.2009 було закінчене виконавче провадження стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з виконанням ним рішення реально про стягнення на користь фінансового відділу Чернігівської міської ради 616 грн. 05 коп.
Відповідно до п. 9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
За змістом ст.ст. 125, 126 КПК України ( в редакції 1960 року) на слідчого був покладений обов`язок забезпечення цивільного позову і передбаченої законом конфіскації майна шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного.
Відповідно до п.8 ч.1 ст. 324 КПК України ( в редакції 1960 року), постановляючи вирок суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.90 р., у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України ( в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати, зокрема, такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, як про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.
Отже, враховуючи викладене, а також відсутність на теперішній час правових підстав для арешту майна ОСОБА_4 , клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись п.9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України, ст.ст. 125, 126, 324, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт на ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 24.04.2007, - скасувати.
Копію постанови надіслати прокурору, особі, яка подала заяву.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду.

Cуддя ОСОБА_1