Справа № 309/1572/20
Провадження № 1-кс/309/427/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000581 внесеному до ЄРДР від 19.06.2020 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 08.07.2020 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000581 внесеному до ЄРДР від 19.06.2020 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що підставою для початку досудового розслідування стали відомості зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 про, те що 18.06.2020 року о 12:00 по вул. Лєрмонтова в м. Хуст Закарпатської області, невідома особа, шляхом вільного доступу таємно викрала з багажного відсіку автомобіля марки "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобільний компресор марки " Force Plus", чим спричинила заявнику матеріальну шкоду.

18.06.2020 слідчим СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 червня 2020 року в період з 14.00 год. по 15.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Лєрмонтова №2 в м. Хуст Закарпатської області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, відчинив бокові двері на транспортному засобі автомобілі марки "Ford Transit Connect ", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , проник всередину салону автомобіля звідки таємно викрав компресор марки «Elegant» модель 1000070 «Force Plus», сірого кольору з чорною рукояткою, вартість якого згідно висновку експерта №11/438 від 30.06.2020 року становить 387,60 гривень та гідравлічний домкрат марки «BELАUTO», модель DB03P ЗТ, сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №11/438 від 30.06.2020 року становить 368,60 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 761,60 гривень.

16.05.2020 року ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_8 , висновком експерта №11/438, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 .

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги, те що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального злочину, який відноситься до категорії нетяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років, ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, повторно вчиняти злочини, впливати на потерпілого та свідків, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що у відповідності до ст.177 КПК України є ризиками та підставами для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищеперерахованим ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на наведені в ньому обставини та просила його задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід, розкаюється у вчиненому, він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вивчивши та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує те, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та рішень Європейського суду з прав людини.

Так у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції про захист прав людини полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені не тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до п`яти років, однак продовжує вчиняти злочину, і за матеріалами справи підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує тяжкість кримінального злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що з врахуванням того, що хоч підозрюваний по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, однак, він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що являється ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів справи, якими обґрунтовуються доводи клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Отже, за переконанням слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить прояв встановлених ризиків, та не буде ефективним і доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 засуджений вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 05.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Окрім того, як вбачається із матеріалів клопотання щодо ОСОБА_4 направлені до Хустського районного суду Закарпатської області Хустською місцевою прокуратурою Закарпатської області обвинувальні акти, які знаходяться на розгляді, що свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти нові злочини, може покинути своє місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 182, 184,193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого у кримінальному провадженні №0000581 внесеному до ЄРДР від 19.06.2020 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України строком на 60 днів починаючи із 09 липня 2020 року до 06 вересня 2020 року включно.

Визначити заставу у розмірі 40540 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний спеціальний (депозитний) рахунок отримувача: UA 0018501; МФО (код банку отримувача) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; одержувач коштів ТУДСА України в Закарпатській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хустського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Закарпатської УПВ №9 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому та прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1