ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1531/20 Справа № 214/1404/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 11 січня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 6957,02 грн., на відшкодування моральної шкоди 7000 грн., на відшкодування витрат на правову допомоги 1000 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.
10 січня 2019 року приблизно о 19 год 00 хв в Саксаганському районі м. Кривого Рогу при штучному освітленні по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини дороги пр. Гагаріна з боку майдану Горького в напрямку майдану Маяковського рухався автомобіль «GEЕLY EMGRAND 7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 . В цей час проїзну частину дороги пр. Гагаріна в районі буд. № 8 з права на ліво за напрямком руху автомобіля в темпі звичайного кроку переходила пішохід ОСОБА_9 , яка дійшовши до середини дороги, позначеної дорожньою розміткою 1.3, зупинилась, надаючи дорогу транспортним засобам, що рухались з боку майдану Маяковського. Водій ОСОБА_7 в умовах достатньої видимості, наближаючись до пішохода ОСОБА_9 , яка простояла на проїзній частині щонайменше 5 секунд, в порушення вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України не обрав безпечного інтервалу та допустив наїзд на ОСОБА_9 .
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала травми, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду в частині призначення покарання та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обґрунтовуючи свої вимоги обвинувачений зазначає, що судом не в повній мірі враховано позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу, потерпілої, яка підтримала думку прокурора, а також те, що він вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, який не призвів до тяжких наслідків, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував збитки, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд приходить до такого висновку.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також визнав обставинами, що помякшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування збитків, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога під профілактичним наглядом з жовтня 2010 року до червня 2013 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, має постійне місце мешкання, а також думку потерпілої, яка прохала призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі на строк, встановлений санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами з подальшим звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком.

Крім того судом враховано висновок органу пробації, зазначений у досудовій доповіді, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпіла просила призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також те, що він вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, який не призвів до тяжких наслідків, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував збитки, відсутні обставини, що обтяжують покарання, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання обвинуваченого на те, що прокурор під час судових дебатів в суді першої інстанції просив призначити йому покарання у виді штрафу, мають місце, проте не знижують ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину та не є достатніми підставами для призначення покарання у виді штрафу.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафуз мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі останній.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4