Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/28/20
Номер провадження 1-кс/530/69/20

У Х В А Л А
іменем України

10.03.2020 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , представника неповнолітного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , учня 11 класу Малобудищанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня, українець, громадянин України, у вигляді особистого зобов`язання, -
В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 12.01.2020 року, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 289 КК України.

Слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 ..

20.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 11.01.2020 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний умисел, з метою незаконного заволодіння чужим майном, протиправно проник на територію огородженого господарства, розташованого в АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_9 , звідки шляхом викочування з території вказаного господарства та подальшого заведення незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , та яким користується і володіє ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №42 від 22.01.2020 року 11 895 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 50 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_7 із ОСОБА_8 шляхом відчинення дверцят та запуску двигуна через ключ замка запалення поїхали на вказаному автомобілі від вул. Партизанська на вул. Губаря в смт.Опішня, Зіньківського району, де залишили його біля господарства під №41.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у інше сховище, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, знаходиться під опікою від 24.04.2007 року.

Заслухавши обґрунтування клопотання слідчим СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів і підстав вказаних в клопотанні, підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти обрання йому саме такого запобіжного заходу, представника неповнолітнього ОСОБА_5 , яка не заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, захисник адвоката ОСОБА_4 , який поклався на розсуд суду, суд приходить до висновку.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0000022 від 12.01.2020 року, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 289 КК України.

Слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурорм Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури.

20.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2020 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний умисел, з метою незаконного заволодіння чужим майном, протиправно проник на територію огородженого господарства, розташованого в АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_9 , звідки шляхом викочування з території вказаного господарства та подальшого заведення незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , та яким користується і володіє ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №42 від 22.01.2020 року 11 895 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 50 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_7 із ОСОБА_8 шляхом відчинення дверцят та запуску двигуна через ключ замка запалення поїхали на вказаному автомобілі від вул. Партизанська на вул. Губаря в смт.Опішня, Зіньківського району, де залишили його біля господарства під №41.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у інше сховище, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події господарства по місцю проживання ОСОБА_9 від 12.01.2020 року;

- протоколом огляду місця події в ході якого було оглянуто автомобіль ОСОБА_9 від 12.01.2020 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.01.2020 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.01.2020 року;

- протоколом огляду взуття, яке надав для огляду ОСОБА_7 від 13.01.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.01.2020 року;

- висновком судової товарознавчої експертизи №42 від 22.01.2020 року;

- висновком судової трасологічної експертизи №190 від 22.01.2020 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19.02.2020 року;

- протоколом слідчого експерименту в ході якого підозрюваний ОСОБА_8 20.02.2020 року підтвердив свої показання безпосередньо на місці події;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 20.02.2020 року, згідно якого він визнав свою вину;

- протоколом слідчого експерименту в ході якого підозрюваний ОСОБА_7 03.03.2020 року підтвердив свої показання безпосередньо на місці події.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).
Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_7 в даний час навчається, знаходиться під опікою з 24.04.2007 року і в той же час здійснив злочин близько 23 години, що вказує на безконтрольність зі сторони опікуна. Суд бере до увагу його вік, а саме молодий за віком, стан здоров`я здоровий, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , міцність соціальних звязків, його майновий стан, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину покарання за який передбачене у вигляді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років з конфіскацією майна.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184, 186,187,193, 194, КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.м.т.Нові Санжари, Полтавської області,зареєстрованому АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляду особистого зобов`язання на строк два місяці.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 10.03.2020 року по 08.05.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

-повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду,

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 ..

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1