ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1082/20 Справа № 207/2790/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000764 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 18 червня 2018 року по 18 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
17 червня 2018 року ОСОБА_6 зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , разом вживали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв, приблизно о 15 год. 10 хв. між ними виникла сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_6 , маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно, протиправно завдав останній чисельні удари невстановленими тупим твердим предметом, предметами по тулубу, голові та кінцівках. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 знаходились за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою та продовжили спільно розпивати спиртні напої.
В період часу з 23 год. 00 хв. 17 червня 2018 року до 02 год. 00 хв. 18 червня 2018 року ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за вищевказаною адресою, знову вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 та, на ґрунті раптове виниклих особистих неприязних відносин, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень останній, умисно протиправно завдав потерпілій ОСОБА_10 чисельні удари невстановленими тупим твердим предметом, предметами по тулубу, голові та кінцівках. В результаті чого потерпілій ОСОБА_10 було завдано тілесні ушкодження у вигляді:
- тупої травми тулубу ліворуч з синцями на рівні 11-го міжребер`я по пахвинним лініям, на черевній стінці зліва по передньо-пахвинній лінії нижче края реберної дуги на 6 см., перелому 10-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії, розриву селезінки в ділянці воріт довжиною 12 см. з крововиливом в області ніжки селезінки - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_10 ;
- синці в лівій вилицюватій області на рівні 11-го міжребер`я справа по передньо-пахвинній лінії справа, в області крила тазу ліворуч, на рівні правого підребер`я по середньо-ключичній лінії, правого підребер`я по передньо-пахвинній лінії, на рівні 7-го міжребер`я справа по передньо-пахвинній лінії, в області пупка, тильній поверхні правої кисті, передньої поверхні обох гомілок - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки;
- пошкодження у вигляді поверхневих розривів слизової в області задньопроходного отвору, розташованих на тлі крововиливу відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
Внаслідок вищевказаних тілесних пошкоджень, які були заподіяні ОСОБА_10 з 23 год. 00 хв. 17 червня 2018 року до 02 год. 00 хв. 18 червня 2018 року остання померла в період часу з 00 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв. 18 червня 2018 року.

В апеляційних скаргах на вирок:
- обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що з вироком суду незгодний.
В доповненнях до своєї апеляційної скарги обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що суд першої інстанції здійснював судовий розгляд в односторонньому порядку, з порушенням принципу об`єктивного розгляду, передбаченого кримінальним процесуальним законом.
Вказує, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про виклик головних свідків, а саме лікаря та медсестри швидкої допомоги, чиї показання дозволять точно встановити час прибуття на виклик за адресою: АДРЕСА_4 та точний час смерті ОСОБА_10 . Відмовлено також у задоволенні клопотання про відтворення, яке дозволило б суду точно встановити, що з 00 год. 30 хв. до 01 год. 30 хв. 18.06.2018 року обвинувачений ОСОБА_6 ходив з ОСОБА_10 за спритним в кафе-бар Фіалка, що підтверджує в своїх показах свідок ОСОБА_11 , а також встановити особу та викликати до суду для дачі показань продавця кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продала спиртне в 00 год. 45 хв. 18.06.2018 року ОСОБА_10 , встановити маршрут по якому поверталась додому та місця де падала ОСОБА_10 , в результаті чого і отримала травми.
Обвинувачений вказує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про повторну судову медичну експертизу, оскільки на питання сторони захисту судово-медичний експерт заявив, що дасть відповіді тільки після повторної судової медичної експертизи.
Крім того, обвинувачений просить звернути увагу на показання свідків, які не дають прямих показів, плутаючись в своїх показах, а дають тільки лише приблизні варіанти відповідей.

- прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор вказує, що під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , встановлено не було. Однак, досудовим розслідуванням, згідно ст. 67 КК України встановлено обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , а саме: вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того прокурор зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не врахував думку потерпілої ОСОБА_12 , висловлену під час судового розгляду, щодо призначення максимального строку покарання, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, надала до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутності потерпілої, відповідно до вимог ст.405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами, зокрема поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , яка в суді першої інстанції пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_10 і в квартирі АДРЕСА_3 мешкала разом зі своїм чоловіком, донькою з чоловіком ОСОБА_6 та онукою. Донька з ОСОБА_6 постійно випивали та сварилися. 13 червня 2018 року ОСОБА_10 разом з дитиною пішла жити до тітки ОСОБА_13 , яка є сестрою її чоловіка. На обличчі у неї був синець. 17 червня 2018 року вона повернулась додому. У своїй кімнаті ОСОБА_10 з ОСОБА_6 розпивали спиртні напої. Приблизно о 02 год. 00 хв. ночі ОСОБА_10 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 ходили ще за однією пляшкою. Потерпіла чула крики ОСОБА_10 та прохання не бити її, бо їй боляче. Через деякий час ОСОБА_6 зайшов до їхньої кімнати та сказав, що донька погано дихає і що вона впала з дивану. ОСОБА_10 знаходилася на підлозі, права сторона обличчя та права її рука були у синцях, вона зрозуміла, що донька вже мертва, після чого з онукою викликали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції показав, що потерпіла ОСОБА_10 була його донькою. Вона разом з чоловіком ОСОБА_6 та онукою проживали у їх квартирі. Донька скаржилася, що не хоче жити разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки він її бив і вона боялася його. Погрожував їй вбивством, вимагав гроші, щоб купувати спиртні напої, а донька просила гроші у нього. Гроші давав, бо теж боявся ОСОБА_6 . Вночі, приблизно о 00 год. 00 хв. з 17 червня 2018 року на 18 червня 2018 року свідок чув, як ОСОБА_6 бив його доньку, чув як вона кричала і просила не бити її, бо їй боляче. Донька з обвинуваченим вдвох розпивали спиртні напої у своїй кімнаті. Вони випили приблизно 1 літр горілки. В той вечір ОСОБА_6 вимагав у нього гроші на горілку і він дав йому 30 гривень. Крики та удари чули з ОСОБА_12 протягом 1-2 годин. Коли перестав бити, ОСОБА_6 прийшов до нього у кімнату та вони викликали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_13 , будучи допитаною в суді першої інстанції пояснила, що вона доводилась тіткою ОСОБА_10 і 13 червня 2018 року ОСОБА_10 прийшла до неї з донькою та 5 днів разом з дочкою проживали у неї. Вона плакала та не хотіла іти додому. ОСОБА_6 бив її і вона дуже боялася його. У неї були синці на обличчі та держалась за ребра з правого боку. 17 червня 2018 року ОСОБА_10 з донькою повернулася додому. Наступного дня вже побачила ОСОБА_10 мертвою. Вона лежала біля дивану на підлозі. Зі слів ОСОБА_14 знає, що ОСОБА_6 вночі бив ОСОБА_10 , вона просила його не бити її.
Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції показала, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 . Її син мешкав з ОСОБА_10 , має спільну доньку. Сім`я потерпілої та вона сама зловживали спиртними напоями. ОСОБА_10 перша лізла до нього битися, влаштовувала сварки. Неодноразово дзвонила їй у нетверезому стані. 18 червня 2018 року бачила труп потерпілої, але про обставини скоєння злочину нічого не знає.
Допитана в якості свідка ОСОБА_16 в суді першої інстанції пояснила, що вона мешкає у сусідній квартирі з ОСОБА_10 . Коли поряд мешкав ОСОБА_6 , то чула постійні сварки між ним та ОСОБА_10 . ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями. 17 червня 2018 року у вечірній час чула скандал між обвинуваченим та ОСОБА_10 . Потім почула гуркіт, такий, як людина упала на підлогу і ОСОБА_10 сказала, що їй боляче. Між ними часто відбувалися сварки.
Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснила, що вона з обвинуваченим ОСОБА_6 знайома, оскільки він проживав поверхом вище у її під`їзді. ОСОБА_6 часто знаходився у стані сп`яніння. Неодноразово чула бійки у квартирі потерпілої, звуки ударів об стіну або підлогу та крики дитини, яка благала припинити бійку. Про скоєння злочину дізналась вранці 18 червня 2018 року від сусідки ОСОБА_11 . З її слів знає, що відбулася бійка. ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 , в результаті чого вона померла. ОСОБА_10 також зловживала спиртними напоями, але була ввічливою та привітною.
Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною в суді першої інстанції показала, що протягом 10 останніх років чула з квартири ОСОБА_10 постійні сварки та п`янки. ОСОБА_6 бив і ОСОБА_10 , і її рідних. До неї приходила ОСОБА_10 , неодноразово просила її викликати поліцію. 17 червня 2018 року у період часу з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. чула як ОСОБА_6 з ОСОБА_10 дуже сварились, чула скандал. Вранці їй подзвонила сусідка з квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_16 і сказала, що ОСОБА_6 убив ОСОБА_10 . Вночі з 17 червня 2018 року на 18 червня 2018 року чула, що приїхала швидка допомога, а вранці - поліція.
Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції пояснила, що вона є донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 і за тиждень до смерті матері разом з матір`ю жила у ОСОБА_13 , яка доводилась ОСОБА_10 тіткою. Мати не хотіла повертатись додому з невідомих їй причин. ОСОБА_13 кожного дня купувала матері горілку. Коли вони повернулись додому, мати була на підпитку та почала чіплятись до батька. Коли вона випивала, ставала дуже агресивною та могла вдарити. Приблизно о 13 год. 00 хв. - 14 год. 00 хв. мати у діда взяла гроші, щоби викупити телефон з ломбарду і пішла, була відсутньою близько 2 годин. Коли ОСОБА_10 повернулася додому, була у стані сп`яніння та принесла телефон і пляшку горілки. Разом з ОСОБА_6 вони випили пляшку горілки та розмовляли. Пізніше, приблизно о 23 год. 00 хв. мати взяла у діда гроші і вони з батьком разом пішли ще за однією пляшкою. Коли вони повернулись, свідок пішла до своєї кімнати та заснула. Приблизно о 02 год. 30 хв. ночі її розбудила бабуся та сказала, що матері погано і треба викликати швидку допомогу, бо тільки вона мала мобільний телефон. Коли знаходилися у тітки матері вдома не бачила на ній тілесних ушкоджень. У матері був поганий зір, вона могла спіткнутися та падати. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 часто вживали спиртні напої, а сварилися рідко. У ніч з 17 червня 2018 року на 18 червня 2018 року пішла спати приблизно о 01 год. 00 хв., в цей час батьки ще вживали алкоголь. Проживала у кімнаті з ОСОБА_12 . ОСОБА_6 працював на дачі, придбав їй 2 телефони, одежу, сплачував за школу, допомагав у навчанні, захищав від матері. ОСОБА_10 її іноді сварила, била, не робила подарунків. На теперішній час проживає з ОСОБА_15 , яка є її опікуном.
Свідок ОСОБА_19 , будучи допитаною в суді першої інстанції пояснила, що знає ОСОБА_6 як порядну та працьовиту людину. Вона є головою садового товариства, де він працював. Також вона добре знайома з його сім`єю. Знає, що в нього була дружина, яка зловживала спиртними напоями та донька, яка повністю знаходилась на його утриманні. Дружина постійно провокувала скандали та бійки. Вимагала у нього гроші та шантажувала дитиною. У нетверезому стані лізла до нього битися, він її не бив, лише намагався заспокоювати словами.
Допитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що давно знає ОСОБА_6 , він багато їй допомагав. Його дружина зловживала спиртними напоями. Вимагала в нього гроші на горілку.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла чи свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Всі вищевикладені показання потерпілої та свідків узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 18 червня 2018 року було проведено огляд, об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_3 . При огляді кімнати № 1, на відстані 1,5 метрів від входу до кімнати знаходиться труп, лежачи на підлозі головою на подушці, ногами до вікна, головою до входу у кімнату. Труп одягнений у синтетичну майку та чорні штани (т. 1, а.кп. 8-12).
З протоколу огляду трупу від 18 червня 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_3 . В кімнаті № 1 виявлений труп ОСОБА_10 . Труп знаходиться на підлозі у горизонтальному положенні головою на подушці, обличчям до гори. Труп одягнений в синтетичну майку, спортивні штани, бавовняні труси. Голова трохи відхилена ліворуч, верхні кінцівки дещо відведені від тулубу, зігнуті у ліктьових суглобах, лежать на тулубі. Шкірні покриви блідо-сірого кольору, холодні на дотик. Трупне заклякання добре виражене в м`язах, помірно виражене в верхніх кінцівках та добре виражене в нижніх. Трупні плями багрово-синюшні, розташовані по задньобічних поверхнях тулуба та кінцівках. Ушкодження: в лобній ділянці праворуч на 6,5 см. від умовно-серединної лінії та на 2,5 см. вище від кута правого ока виявлено садно невизначеної форми; синець багрово-фіолетового кольору невизначеної форми розмірами 0,9 х 0,3 см., синець 4,3 х 2,2 см. В правій скроневій ділянці синець блідо багрово-синюшного кольору невизначеної форми розміром 4,3 х 6,5 см. На 2 см. правіше від вищевказаного синця, синець за анатомічними характеристиками невизначеної форми, розмірами 2,3 х 5,6 см. На 3 см. правіше від підборіддя два синця на ділянці розмірами 5,3 х 3,5 см. не визначеної форми розмірами 1,9 х 2,2 см. та 2,3 х 1,7 см. відповідно. На грудях, праворуч, синець блідо синюшно-багрового кольору невизначеної форми розміром 5,7 х 4,1 см. на 6 см. лівіше від вищеописаного синець, за анатомічними характеристиками невизначеної форми розмірами 2,7 х 1,9 см. Синці за анатомічними характеристиками у 11 міжребер`ї праворуч у кількості двох, невизначеної форми розмірами 1,5 х 1,9 см. та 2,6 х 2,7 см. відповідно, у 11 міжребер`ї ліворуч розміром 1,9 х 1,3 см. невизначеної форми. На правому плечі по зовнішній поверхні невизначеної форми розміром 1,7 х 1,3 см. По тильній поверхні правої кисті невизначеної форми розміром 3,4 х 2,5 см. На лівому передпліччі по задній поверхні, в нижній третині, невизначеної форми розміром 2,5 х 1,1 см., у центрі якого дві рани під буро-червоною кіркою. На правому плечі на зовнішній поверхні, в нижній третині, синець багрово синюшного кольору невизначеної форми розміром 2,4 х 1,3 см. Синці з анатомічними характеристиками біля 11 ребра праворуч невизначеної форми розміром 1,7 х 1,5 см. на правій бічній поверхні тулуба, на 7,5 см. вище від правого крила тазу невизначеної форми розміром 4,1 х 2,1 см. На животі по умовно-серединній лінії на 7 см. вище від проекції лівого крила таза невизначеної форми розміром 5,3 х 2,9 см. В правому слуховому отворі виявлені пошкодження темно червоного кольору, підсохлі, які зовні нагадують кров (т. 1, а.кп. 13-17 )
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 741 вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми селезінки, гострої крововтрати, нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т. 1, а.кп. 20).
Як вбачається з висновку експерта № 741-Е від 30 липня 2018 року, смерть ОСОБА_10 настала від тупої травми тулубу з розривом селезінки, що призвело до гострої крововтрати, про що свідчить: наявність пошкоджень в області лівої половини тулубу, розрив селезінки довжиною 12 см, 1800 мл рідкої крові в черевній порожнині, малокрів`я органів, крововиливів під внутрішньою оболонкою серця, краще виражених в області трабекулярних м`язів та результати судово-гістологічного дослідження.
Враховуючи виразність трупних явищ на час розтину: «...Трупні плями... зникають та відновлюють свій колір через 5 хв. - 5 хв. 10 сек. (12 год. 15 хв. 18 червня 2018 року)...», смерть її настала близько 9-12 годин до дослідження трупа у морзі та може відповідати даті 18 червня 2018 року у період часу близько 00 год. 00 хв. - 03 год. 00 хв.
При дослідженні трупа знайдено: тупа травма тулубу ліворуч з синцями на рівні 11-го міжребер`я по пахвинним лініям, на черевній стінці зліва по передньо-пахвинній лінії нижче края реберної дуги на 6 см, перелом 10-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії, розрив селезінки в ділянці воріт, довжиною 12 см з крововиливом в області ніжки селезінки - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть - ( п.п. 2.1.3. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Вказані пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета або предметів незадовго до смерті.
Виявлені синці в лівій вилицюватій області на рівні 11-го між ребер`я справа по передньо-пахвинній лінії справа, в області крила тазу ліворуч, на рівні правого підребер`я по середньо-ключичній лінії, правого підребер`я по передньо-пахвинній лінії, на рівні 7-го міжребер`я справа по передньо-пахвинній лінії, в області пупка, тильній поверхні правої кисті, передньої поверхні обох гомілок відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, незадовго до настання смерті та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
Виявлене пошкодження у вигляді поверхневих розривів слизової в області задньопроходного отвору розташованих на тлі крововиливу - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, можливо при замежному розтягненні тканин, незадовго до смерті.
Виявлені пошкодження у вигляді: рани у зовнішнього края правої брові покрита кіркою, розташована вище рівня шкіри, синців з нечіткими жовтуватими контурами брудно-синюшного забарвлення: на лобі справа, в правій завушній області, на нижній щелепі праворуч, на лобі зліва, в правій підключичній області, на рівні 3-го міжребір`я по білягрудинним лініям справа та зліва, в підребер`ях справа та зліва, в епігастральній області, в мезагастральній області, правому підребер`ї, по зовнішній поверхні правого плеча, правого передпліччя, по передній поверхні правого стегна в верхній третині, по зовнішній поверхні правого стегна, на тилі лівої кисті, на лівому передпліччі, на нижній щелепі ліворуч, на лівій вушній раковині - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Давність їх виникнення більше 3-х діб до смерті, про що свідчить їх характер.
Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень у різних площинах тіла, експерт зазначає, що вони не могли утворитись одночасно при падінні з висоти власного зросту.
Виявлена тупа травма тулубу ліворуч з синцями на рівні 11-го міжребер`я по пахвинним лініям, на черевній стінці зліва по передньо-пахвинній лінії нижче края реберної дуги на 6 см, перелом 10-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії, розривом селезінки в ділянці воріт довжиною 12 см з крововиливом в області ніжки селезінки перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті.
Враховуючи характер та локалізацію пошкоджень, незадовго до настання смерті в ділянку голови заподіяно 1, тулубу - заподіяно 10, правої верхньої кінцівки 1, лівої нижньої кінцівки 3, правої нижньої кінцівки 2 - механічних дій тупим твердим предметом, предметами. Експертних даних про послідовність нанесення травматичних дій немає .
Враховуючи виразність прижиттєвої реакції тканин в місцях пошкоджень та характер пошкоджень, після отримання пошкоджень, потерпіла можливо могла пересуватись та виконувати активні дії.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_10 , виявлений етиловий спирт у концентрації 3,63%, що відповідає у живої людини стану тяжкої інтоксикації організму. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
За життя ОСОБА_10 хворіла на туберкульоз легенів, жировий гепатоз, хронічний активний гепатит, які не перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті (т. 1, а.кп.85-88).
Також за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції було допитано експерта ОСОБА_21 , який повністю підтримав свій висновок № 741-Е від 30 липня 2018 року. Пояснив, що тілесні пошкодження, від яких настала смерть потерпілої не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Перелом 10-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії з розривом селезінки були причинені незадовго до настання смерті, від декількох хвилин до 1 часу. Від локальної дії - удару тупим твердим предметом виник перелом ребра та розрив селезінки. Перелом цього ребра не є характерним при падінні.
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, колегія суддів не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик та допит головних свідків, а саме лікаря та медсестри швидкої допомоги, чиї показання, на його думку, дозволять точно встановити час прибуття на виклик та точний час смерті ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що інформація про цих свідків не відкривалась стороні обвинувачення в порядку ч. 11 ст. 290 КПК України під час досудового розслідування та судового розгляду, а також через те, що необхідність виклику для допиту цих свідків сторона захисту обґрунтувала виключно тим, що вони можуть підтвердити лише час прибуття за викликом та точний час смерті ОСОБА_10 , але безпосередніми свідками злочину вони не були. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що час смерті потерпілої ОСОБА_10 встановлено висновком експерта № 741-Е від 30 липня 2018 року, згідно якого її смерть настала близько 9-12 годин до дослідження трупа у морзі та може відповідати даті 18 червня 2018 року у період часу близько 00 год. 00 хв. - 03 год. 00 хв. (т. 1, а.кп. 85-88).
Неспроможними колегія суддів вважає і доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні його клопотання про відтворення, яке дозволило б суду точно встановити, що з 00 год. 30 хв. до 01 год. 30 хв. 18.06.2018 року він ходив з ОСОБА_10 за спиртним в кафе-бар Фіалка, що підтверджує в своїх показаннях свідок ОСОБА_11 , а також встановити особу та викликати до суду для дачі показань продавця кафе-бару Фіялка, яка продала спиртне о 00 год. 45 хв. 18.06.2018 року ОСОБА_10 , встановити маршрут по якому поверталась додому та місця де падала ОСОБА_10 , в результаті чого і отримала травми, оскільки як вбачається із зазначеного вище висновку експерта № 741-Е від 30 липня 2018 року та пояснень самого експерта ОСОБА_21 , враховуючи характер та локалізацію ушкоджень у різних площинах тіла, вони не могли утворитись одночасно при падінні з висоти власного зросту, що спростовує версію обвинуваченого про отримання потерпілою ОСОБА_10 ушкоджень в результаті падіння.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції було безпідставно відхилено його клопотання про проведення повторної судової медичної експертизи, оскільки на питання сторони захисту судово-медичний експерт заявив, що надасть відповіді тільки після проведення повторної судової медичної експертизи, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічних записів судових засідань, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 не заявляли будь-яких клопотань про проведення повторної судової медичної експертизи.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу покладення в основу обвинувального вироку в якості доказів показань свідків, які не дають прямих показів, плутаючись в своїх показах, то ці доводи також спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема технічними записами судових засідань та мотивувальною частиною вироку, з яких вбачається, що показання потерпілої та свідків викладені в обсязі, необхідному та достатньому для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, вказані показання є логічними та послідовними, повністю узгоджуються між собою щодо істотних обставин справи та узгоджуються з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами і не узгоджуються щодо істотних обставин вчиненого кримінального правопорушення лише з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 .
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за встановлених у вироку фактичних обставин, є ґрунтовним, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, які були досліджені з дотриманням вимог закону, детально проаналізовані у вироку та дістали належну оцінку, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог обвинуваченого ОСОБА_22 про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, так як істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які відповідно до ст. 415 КПК України є підставами для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, останнім не наведено та колегією суддів не встановлено.
Перевіривши доводи прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень внаслідок м`якості та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, позитивно характеризується, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність обставин, що його обтяжують, а саме: вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також врахував думку потерпілої щодо призначення покарання та призначив покарання в межах санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону. Будь - яких підстав для призначення більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливим унаслідок м`якості, немає. Колегія суддів з правильністю висновків суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів. При цьому, доводи апеляційної скарги прокурора вказаних висновків суду не спростовують, оскільки обставини, на які посилається прокурор, були відомі суду першої інстанції та достатньою мірою враховані при призначенні покарання обвинуваченому, та, на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції згідно вимог ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 цього Кодексу правил, що ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний зібраний доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, який за змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України щодо вступної, мотивувальної та резолютивної його частини. При цьому, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, так само як і неповноти судового розгляду, переглядом кримінального провадження в апеляційному порядку, не виявлено.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 без задоволення, а вироку суду першої інстанції, без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: