Ухвала
про залишення скарги без руху
29 січня 2020 року
м. Київ
справа № 654/1404/19
провадження № 51- 419 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 липня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить переглянути зазначені судові рішення в касаційному порядку з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, при цьому посилається на неповноту розгляду справи та порушення права потерпілої бути присутньою в судових засіданнях.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Відповідно до положень п.1 і п.7 ч.1 ст.425 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), касаційну скаргу має право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого та потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого.
Як вбачається із скарги захисник ОСОБА_4 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині розгляду провадження без участі потерпілої сторони, однак з урахуванням зазначеної норми КПК, потерпіла касаційної скарги не подавала, а захисник має право оскаржувати судові рішення в частині, що стосується інтересів засудженого ОСОБА_5 .
Проте, у касаційній скарзі не зазначено яким чином відсутність потерпілої в судових засіданнях вплинула на законність прийнятого судового рішення, при тому, що потерпіла не оскаржувала вирок в частині призначення покарання.
Статтею 427 КПК пункту 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ст. 438 КПК однією із підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про наявність цієї підстави суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК. Однак, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Як убачається зі скарги, захисник ОСОБА_4 посилається на необхідність дотримання судами положень статей 22, 85, 87, 91, 94, 370, ч.3 ст.373 КПК, однак не зазначила переконливих обґрунтувань в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень у зв`язку з недотриманням цих норм КПК, які норми КПК порушено апеляційним судом та яким чином недотримання вказаних норм КПК, перешкодило чи могло перешкодити судам обох інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані рішення, при тому, що відповідно до положень:
- ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею;
- ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги;
- ч.3 ст. 404 КПК визначено умови за яких суд зобов`язаний повторно дослідити обставини кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, у скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на незаконність і необґрунтованість судових рішень з огляду на неповноту дослідження всіх обставин кримінального провадження та невідповідність висновків суду першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам справи, що відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, скаржниця відповідно до вимоги ч. 3 ст. 427 КПК не зазначила у скарзі про її участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 липня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3