Справа № 196/18/20
№ провадження 1-кс/196/4/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при підготовці матеріалів скарги ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :
09 січня 2020 року ОСОБА_2 подала до суду скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування, в якій прохає визнати бездіяльність слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неврученні потерпілій ОСОБА_2 повідомлення про результати розгляду її клопотань від 28 вересня 2019 року та 05 жовтня 2019 року, незаконною, та зобов`язати слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вручити потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмові повідомлення про результати розгляду клопотань від 28 вересня 2019 року та 05 жовтня 2019 року.

Вивчивши скаргу та додатки долучені до неї, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Скаржник у своїй заяві вказує, що 27 вересня 2019 року за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 були внесені відомості до ЄРДР за №0000130 за фактом доведення невстановленими особами гр. ОСОБА_5 до самогубства, який його вчинив 18.03.2019 року о 13.30 год., доступним йому способом, а саме, кинувшись під колеса автомобіля, яким керував водій ОСОБА_3 та з цією метою умисно порушив вимоги ПДР України, чим спричинив тяжкі моральні та істотні матеріальні збитки для водія ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_2 , утриманцем якої є потерпілий ОСОБА_3 , за ч.1 ст.120 КК України.

З моменту повідомлення нею про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення в неї виникли права та обов`язки потерпілої.

Прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 їй були вручені 30 вересня 2019 року Пам`ятка про права та обов`язки потерпілого і Витяг з ЄРДР.

28 вересня 2019 року та 05 жовтня 2019 року нею, як потерпілою, надіслані до ГУНП в Дніпропетровській області клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до повідомлення про розгляд клопотань ГУНП в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2019 року №2/Ж-13, 16, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 було доручено Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Царичанського ВП в порядку ст.220 КПК України були скеровані подані нею клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій.

Про результати розгляду поданих нею клопотань слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, якому доручено провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 27.09.2019 року до ЄРДР за №0000130, до цього часу їй не повідомив, тобто допустив незаконну бездіяльність.

Відповідно до положень ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає ... у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії..

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. (ч.1 ст. 113 КПК України).

Так, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 3-денного строку для розгляду клопотань.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012, № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Так, згідно доданих до скарги додатків клопотання потерпілої ОСОБА_6 про проведення слідчих та процесуальних дій датовані 28 вересня 2019 року та 05 жовтня 2019 року, надійшли до ГУНП в Дніпропетровській області 02 жовтян 2019 року та 10 жовтня 2019 року відповідно, та були скеровані ГУНП в Дніпропетровській області до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (орган досудового розслідування по кримінальному провадженнь №0000130) 11 жовтня 2019 року. Дана скарга датована 03 січня 2020 року та надішла до суду 09 січня 2020 року, тобто поза межами строку визначеного ч.1 ст.304 КПК України. Питання про поновлення строку на звернення до суду із даною скаргою потерпіла ОСОБА_2 не порушує.

Відповідно до положень ч.2 ст.304 КПК України, подана скарга підлягає поверненню, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи, що заявником пропущено строки звернення зі скаргою та він не порушує питання про їх поновлення, відповідно до ст.304 КПК України, скаргу слід повернути особі, яка подала скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 113, 115, 117, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування - повернути скаржнику.

Копію ухвали зі скаргою і доданими документами негайно надіслати скаржнику ОСОБА_2 .

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку визначеному КПК України.

Ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7