Дата документу 26.05.2020 Справа № 554/3441/20
Провадження № 1-кс/554/7091/2020
УХВАЛА
Іменем України

26 травня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обгрунтування посилався на те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 від 03.04.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу№ 1525к від 30.11.2018 ОСОБА_6 обіймає посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області.

Так, приблизно в кінці березня 2020 року точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поряд із продовольчим ринком «Кодак», який знаходиться у житловому масиві №4 міста Дніпро, в ході особистої зустрічі ОСОБА_6 висунув вимогу ОСОБА_7 щодо необхідності надання йому неправомірної вигоди у розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема на службових осіб Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за вжиття заходів щодо не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , зокрема за закриття кримінального провадження №0003218 від 24.12.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України.
У подальшому, 31 березня 2020 року приблизно о 20 годині при особистій зустрічі в районі житлового масиву «Перемога», що знаходиться у м. Дніпро, ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_7 повідомленням їй про підозру у скоєні злочину та обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у значному розмірі, внаслідок чого ОСОБА_7 буде тривалий час знаходитися в місці попереднього ув`язнення, а в подальшому їй буде призначено максимальне покарання за вказаний злочин. Свою протиправну вимогу ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що особисто знайомий із начальником слідчого відділу Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, підлеглі якого здійснюють досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному проваджені. У разі надання грошових коштів ОСОБА_6 , вони, зокрема, будуть використані для впливу на вказаного начальника та слідчих для вирішення питання закриття даного кримінального провадження.
У подальшому, 17 квітня 2020 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ОСОБА_6 висунув останній вимогу щодо збільшення розміру неправомірної вигоди до 7 000 (семи тисяч) доларів США і почав погрожувати ОСОБА_7 кримінальною відповідальністю за більш тяжкий злочин, а саме передбачений ч. 3 ст. 307 КК України.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, 23 квітня 2020 року приблизно о 17 год. 20 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішень особами уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема службових осіб Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо закриття кримінального провадження №0003218 від 24.12.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України.
24.04.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України у одержані неправомірної вигоди для себеза вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

24.04.2020 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1051000 гривень.

На сьогоднішній день органом досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 369-2 КК України та санкція статті передбачає від 3 до 8 років позбавлення волі.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №209520676, підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житлове приміщення квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, можна дійти висновку, що на майно підозрюваного, а саме: на житлове приміщення квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,необхідно накласти арешт з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна як виду покарання.
Незастосування арешту щодо майна підозрюваного на даному етапі досудового розслідування може призвести до неможливості в подальшому забезпечити виконання покарання в цій частині та може перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.
Крім того, з метою забезпечення арешту майна підозрюваного, яке не є тимчасово вилученим майном, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання про його арешт може розглядатися без повідомлення підозрюваного, його захисника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Орган досудового розслідування вважає, що враховуючи той факт, що за підозрюваного ОСОБА_6 14.05.2020 внесено заставу у розмірі 1051 000 гривень, то останній маючи можливістьвільно розпоряджатись належним йому майном, може вжити заходів для його реалізації третім особам з метою перешкоджання стороні обвинувачення забезпечити конфіскацію майна як виду покарання.

З метою запобігання ризикам перетворення, відчуження майна, проведення спеціальної конфіскації, подальшої конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Так, статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання з метою забезпечення виконання покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого ум. АДРЕСА_2 , а саме: на житлове приміщення квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Повний текст ухвали оголошено 28.05.2020 року о 08.00 год.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1