Справа № 635/2644/17
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000017 клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

В провадженні Люботинського міського суду Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000017 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України.

27.01.2020 до Люботинського міського суду Харківської області надійшло клопотання від представника потерпілої - ОСОБА_7 про скасування арешту майна та заборони відчуження цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17.01.2017.

Клопотання мотивоване тим, що єдиним власником вищезазначеного комплексу є ОСОБА_9 , що підтверджується рішеннями Харківського районного суду Харківської області від 03.05.2017, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.09.2017 та постановою Верховного Суду від 04.12.2019. Арешт та заборона відчуження, накладені Харківським районним судом Харківської області в рамках кримінального провадження №0000764 від 29.02.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.1ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, ухвалою від 17.01.2017, не надає можливості ОСОБА_9 в повній мірі розпоряджатись своїм майном.

Заявник вказує, що з урахуванням того, спір щодо майна вирішений у судовому порядку судами різних інстанцій, наявність арешту майна та заборони відчуження створюють перешкоди для ОСОБА_9 та обмежують її законні права, потреба в перебуванні майна під арештом відпала, а тому він підлягає скасуванню.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та зняття арешту з вказаного нерухомого майна та у вирішенні цього питання покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 подане клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти зняття арешту до вирішення справи по суті.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників провадження, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17.01.2017 накладено арешт на цілісний майновий комплекс Дитячого оздоровчого табору бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що даний комплекс є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №00002764, тобто арешт на вищевказане майно накладався в зв`язку з метою запобігання можливості його відчуження ТОВ «Лісова ягода плюс», яке на час накладення арешту було його власником.

Разом із тим, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 19.09.2017 та постановою Верховного Суду від 04.12.2019, поновлено право власності ОСОБА_9 на цілісний майновий комплекс Дитячого оздоровчого табору бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, за змістом статті 317 Цивільного кодексу України право власності на майно включає в себе право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, позбавлення власника майна права ним розпоряджатись є втручанням у його право власності.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності та не було свавільним (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) заява № 31107/96, п. 58).

Разом із тим, враховуючи той факт, що право власності ОСОБА_9 на цілісний майновий комплекс Дитячого оздоровчого табору бази відпочинку «Дубрава» було поновлено рішенням суду, яке набрало законної сили, а також мотиви накладення арешту, викладені в ухвалі слідчого судді, суд прийшов до висновку що у застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 370-372, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скасувати арешт, накладений на цілісний майновий комплекс Дитячого оздоровчого табору бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Курортна, 1, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17.01.2017 (справа № 635/3107/16-к, провадження № 1-кс/635/57/2017).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3