Дата документу 19.05.2020 Справа № 554/5294/19
Провадження №1-кс/554/6227/2020
У Х В А Л А
іменем України
19 травня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві у режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000348 від 04 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2020 року заявник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 20.06.2019 року в кримінальному провадженні №0000348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме земельної ділянки, що розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:010:0082, в порядку ст.174 КПК України.

На обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 20 червня 2019 року про накладення арешту на майно встановлено заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з нерухомим майном, земельними ділянками, в тому числі накладено арешт на земельну ділянку ОСОБА_5 кадастровий номер :01:010:0082, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та єдиним спадкоємцем якого є ОСОБА_4 . Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю та Витягом з Державного земельного кадастру, крім того ОСОБА_4 прийняла спадщину у встановленому порядку.

Зазначає, що вказаний арешт призводить до порушення конституційних прав власника, а саме неможливості оформлення прав на спадщину щодо вказаної земельної ділянки. При цьому, скасовані усі дозволи, які слугували підставою для виготовлення та видачі ПАТ «Дніпровець» документів на право власності на земельні ділянки, зокрема, що включали в себе земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0082. Крім того, вважає, що земельна ділянка ОСОБА_5 необґрунтовано і безпідставно визнана речовим доказом, оскільки її набуто як спадкове майно ОСОБА_4 законним шляхом, а тому відсутні правові підстави арешту вказаного майна, передбачені ч.3 ст.170 КПК України. Також посилається на непорушність права власності, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, на підставі чого просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримала з наведених у ньому підстав, просила задовольнити у повному обсязі та скасувати арешт майна.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив проводити розгляд без його участі, з клопотанням про скасування арешту майна не погодився, у задоволенні клопотання просив відмовити. Матеріали кримінального провадження до суду не надано.
Заслухавши представника заявника, розглянувши клопотання про скасування арешту майна, дослідивши матеріали справи та долучені до клопотання документи, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000348 від 04 червня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

20 червня 2019 року згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про арешт майна; накладено арешт, встановивши заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з нерухомим майном, зокрема, земельною ділянкою кадастровий номер :01:010:0082 площею 4,2826 га, яка розташована на території Курилівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Підставою для накладення арешту з огляду на наявність підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, послугувало те, що зазначене майно є об`єктом протиправних дій, речовим доказом та існувала необхідність у проведенні слідчих дій та процесуальних дій, а також у запобіганні можливості протиправного впливу або відчуження майна, що, як наслідок, могло перешкодити встановленню істини у згаданому кримінальному провадженні.

Згідно з ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0082 площею 4,2826 га (землі сільськогосподарського призначення), яка розташована на території Курилівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, належить ОСОБА_5 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №85 від 19.05.1999 року, а також копією Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-019 від 12.04.2019 року.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.07.2016 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №301, та відповідно до інформації з нотаріальної контори за заявою ОСОБА_4 нею як єдиним спадкоємцем прийнято спадщину за заповітом (спадкова справа №7/2017) після померлого ОСОБА_5 , у тому числі земельну ділянку площею 5,2973 га (з яких 4,2826 га ріллі та 1,0147 га кормових угідь), що розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Крім того, згідно з рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасувано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 870622 від 29 грудня 2012 року, виданого Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству «Дніпровець» на підставі Розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 19.09.2012 № 833-р-12, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 00087, згідно якого Сільськогосподарське риболовецьке закрите акціонерне товариство "Дніпровець" є власником земельної ділянки площею 88.1423 га у межах згідно з планом, що розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № земельної ділянки :01:002:0098.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, суду не надано належних обґрунтувань того, що зазначене майно на даний час відповідає одному з критеріїв, визначених ч.1 ст.98 КПК України, яким чином дана земельна ділянка може вважатись об`єктом вчинення кримінального правопорушення, та які на даний час зберігла на собі його сліди.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, стороною обвинувачення не зазначено достатніх підстав вважати, що із залученням вказаного майна для досягнення цілей кримінального провадження потрібно проводити в подальшому будь-які слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) у виді заборони відчуження майна.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, належних підтверджень того, що на теперішній час у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на майно, будь-якій особі повідомлено про підозру або встановлено осіб, які несуть цивільну відповідальність за завдану шкоду, або заявлено цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи, суду надано не було.

Водночас, існування обґрунтованих ризиків того, що в подальшому майно, на яке накладено арешт, при його скасуванні може бути відчужене саме з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування, судом не встановлено, й органом досудового розслідування такі відомості не представлені.

Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.

Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони його відчудження не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власника майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Отже, з матеріалів клопотання у їх сукупності вбачається, що на даний час у застосуванні арешту, накладеного на вказану вище земельну ділянку у межах кримінального провадження №0000348, відпала потреба, натомість, органом досудового розслідування не доведено жодними належними і достатніми доказами реальної необхідності в існуванні вказаного арешту та обмеженнях, пов`язаних із реалізацією права власності особи на належне їй майно, - земельну ділянку, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, а відтак права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що арешт майна потрібно скасувати, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2, 8, 24, 174, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000348 від 04 червня 2019 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 20 червня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000348 від 04 червня 2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у виді заборони відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з нерухомим майном, а саме земельною ділянкою, що розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:010:0082.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1