Справа № 643/134/20
Провадження № 1-кс/643/171/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ст. слідчого СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0006936 від 29.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначив, що 28.12.2019 до Московського ВП надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 28.12.2019 о 16:15, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м.Харків, пр. Московський 137-а, з його автомобілю «Рено Кенго» р.н. НОМЕР_1 відкрито заволоділа грошовими коштами у сумі 475 018 гривень

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення 29.12.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у кримінальному провадженні №0006936 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений у великих розмірах.

28.12.2019 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Московський137-а, на ділянці місцевості були виявлені і вилучені грошові кошти, а саме: 4 купюри номіналом 10 гривень ЦЄ 5348327, ЦЄ 1634533, МН 9370693; ЦЄ 4243966, 2 купюри номіналом 5 гривень УБ 45536797, СВ 3764139, 1 купюра номіналом 2 гривні РЖ 9878090, одна купюра номіналом 1 гривня Н 8003692, які належать потерпілому ОСОБА_4 1985 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Посилаючись на те, що вилучене майно підтверджує наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, підлягає експертному дослідженню, існують підстави вважати, що воно є доказом злочину, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідчий просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, до його початку слідчий подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, розглядати справу за його відсутності.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку предмети та документи, є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації в державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб, отже накладення арешту є обґрунтованим та відповідає виконанню завдань, перелічених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на 4 купюри номіналом 10 гривень ЦЄ 5348327, ЦЄ 1634533, МН 9370693; ЦЄ 4243966, 2 купюри номіналом 5 гривень УБ 45536797, СВ 3764139, 1 купюра номіналом 2 гривні РЖ 9878090, одна купюра номіналом 1 гривня Н 8003692, які належать потерпілому ОСОБА_4 1985 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1