Справа №580/906/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/106/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, студента заочної форми навчання Сумського будівельного коледжу, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 в якій він просив вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_9 , скасувати через його м`якість та через неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого.

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат наголошував на м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, оскільки той, перед потерпілим ОСОБА_10 не вибачився та не відшкодував йому матеріальної і моральної шкоди. Більше того, через неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Адвокат вважав, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 мало бути кваліфіковане не за ч. 2 ст. 125 КК України, а за ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство вчинене групою осіб, оскільки побиття потерпілого відбувалося в громадському місці, з грубим порушенням громадського порядку та носило зухвалий характер. При цьому, потерпілий не згодний з висновками судово-медичної експертизи, оскільки тілесні ушкодження в нього були не легкі, а середньої тяжкості, які він лікував понад 21 день.

Інші учасники кримінального провадження - прокурор, потерпілий, захисник та обвинувачений апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

На апеляційну скаргу представника потерпілого обвинувачений ОСОБА_9 подав заперечення в яких просив ухвалений відносно нього вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого без задоволення. Вказував, що перед потерпілим вибачався, відшкодувати шкоду намір мав, потерпілий ОСОБА_10 спочатку вказував на суму в 50 000 грн., потім, перед судом, збільшив її вдвічі, при цьому, ні органам досудового розслідування, ні суду ні йому із захисником не надав жодних документів на підтвердження понесеним ним фактичних витрат на лікування. Цивільного позову про відшкодування шкоди потерпілий до суду не подавав. Щодо правової кваліфікації своїх дій, то вони кваліфікована судом правильно, оскільки протиправні дії були виключно відносно ОСОБА_10 в результаті попередньо виниклих неприязних відносин. Просив врахувати, що раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався, позитивно характеризується зі місцем проживання, навчається, офіційно працює та має сталі соціальні зв`язки.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.02.2019 року о 00.30 год. ОСОБА_9 перебуваючи в АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_11 , з яким розпочав словесну сварку на ґрунті раніше неприязних відносин, у ході якої наніс останньому 2 удари кулаками обох рук в обличчя, від чого ОСОБА_11 впав на землю, а потім наніс ОСОБА_10 ще 5-6 ударів кулаками обох рук в обличчя і по голові. В ході сутички ОСОБА_9 покликав на допомогу неповнолітнього ОСОБА_12 , який також почав наносити потерпілому удари обома ногами по голові, тулубу і кінцівках. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_12 нанесли потерплому ОСОБА_10 близько 10 ударів ногами по тулубу та голові внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку та гематом правого і лівого ока, які

відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_9 скасувати, думки прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які проти задоволення вимог апеляційної скарги представника потерпілого заперечили, просили вирок суду першої інстанції, залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається зі змісту апеляційної карги представника потерпілого, він просив вирок суду скасувати з тих підстав, що суд першої інстанції призначив занадто м`яке покарання для обвинуваченого ОСОБА_9 , а також не правильно кваліфікував його протиправні дії. Вважав, що дії ОСОБА_9 потрібно кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, а не за ч. 2 ст. 125 КК України.

Перевіривши вказані доводи апелянта, а також дослідивши матеріали справи в своїй сукупності колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з кримінального провадження судовий розгляд матеріалів даного кримінального провадження було здійснено судом в порядку ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників провадження не оспорюють ся.

Разом з тим,вивчивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийняв таке рішення про скорочений порядок дослідження доказів і, як наслідок ухвалив необґрунтований вирок.

Так, апеляційним судом встановлено, що 15.04.2019 року до Лебединського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 (а.с. 10). 17.04.2019 року в даному кримінальному провадженні на 19.04.2019 року було призначено підготовче судове засідання .

29.05.2019 року потерпілий ОСОБА_10 подав до суду клопотання з з вимогою обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_9 повернути прокурору, оскільки він не згодний з кваліфікацією злочину, вчиненим ОСОБА_13 у співучасті з іншою особою, ОСОБА_13 молодшим, якого взагалі вивели з під кримінальної відповідальності та який повинен відповідати на рівні з ОСОБА_13 старшим. Крім цього, кваліфікацію дій ОСОБА_13 потерпілий вважав не правильною та вони повинні відповідати за ч.2 ст. 296 та за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вважав, що йому було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, групою осіб, з особливою зухвалістю, з порушенням громадського порядку та з мотивів явної неповаги до суспільства. З огляду на це, потерпілий вважав, що необхідно змінити обвинувальний акт, та аж потім скерувати його до суду. Зазначав, що відповідне клопотання він не мав можливості подати на стадії досудового розслідування, оскільки з матеріалами справи не знайомився (а.с. 20).

02.08.2019 року суд провів підготовче судове засідання, вивчив клопотання потерпілого ОСОБА_10 та ухвалою від 02.08.2019 року у його задоволенні відмовив. При цьому суд зазначив, що питання зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні вирішенню не підлягає та має вирішуватись безпосередньо в судовому засідання при розгляді справи по суті (а.с. 29).

Тобто, з моменту підготовчого провадження, як прокурору так і суду було відомо, що потерпілий не погоджується з правовою кваліфікацією даного кримінального правопорушення.

12.08.2019 року відбувся судовий розгляд справи (а.с. 45).

Відповідно до дослідженого апеляційним судом звукозапису судового засідання від 12.08.2019 року (а.с. 54), колегією суддів встановлено, що незважаючи на таку позицію потерпілого, та незважаючи на наявне в ухвалі підготовчого судового засідання роз`яснення потерпілому, що питання кваліфікації дій обвинуваченого може бути розглянуто під час судового розгляду, суд обмежився лише допитом обвинуваченого і розгляд справи було проведено у спрощеному порядку, відповідно до вимог ст. 349 КПК України , і як наслідок жодних висновків на підтвердження правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, та перевірки доводів потерпілого, судом здійснено не було, що і стало наслідком незгоди потерпілого з вироком суду та оскарженням його в апеляційному порядку.

Зазначені порушення вимог закону, колегія суддів визнає істотними.

Пунктом 3 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на те, що в супереч тверджень потерпілого ОСОБА_10 про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 суд такі доводи не перевірив, а здійснив розгляд справи у спрощеному порядку, згідно ст. 349 КПК України, без дослідження доказів, та у вироку жодних доводів на підтвердження чи спростування позиції потерпілого не навів, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції таким, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України і вбачає підстави для його скасування та, з урахуванням ст. 415 КПК України, призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду.

Крім цього, колегія суддів визнає і обґрунтованими твердження потерпілого, про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 занадто м`якого покарання.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги представника потерпілого, обвинувачений ОСОБА_9 перед потерпілим ОСОБА_10 за скоєне так і не вибачився та заходів по відшкодуванню йому завданої шкоди не вживав.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками апелянта про безпідставність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 за наведених обставин , саме мінімального покарання, визначеного в санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки воно за своїм видом і розміром є явно не справедливим через свою м`якість.

Тобто, судом першої інстанції була також допущена невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України, є також ще однією з підстав для скасування вироку.

Відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_9 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4