Справа №459/1921/18
Провадження № 1-кп/459/52/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0002357 від 20.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений 19 грудня 2014 року близько 17 години 20 хвилин, керуючи належним ОСОБА_8 технічно справним автомобілем марки «Citroen Jumpy» (Сітроен Джампі), з номерним знаком НОМЕР_1 , що є засобом підвищеної небезпеки, слідуючи по проїзній частині дороги - вулиці Богдана Хмельницького в м.Червонограді Львівської області, яка розділена на дві смуги руху (по одній в кожному напрямку), неподалік приміщення Червоноградського міського автовокзалу, розміщеного по вул.Сокальській, 3, м.Червоноград, Львівської області, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, утвореною ним же внаслідок руху в попутному напрямку за невстановленим досудовим розслідуванням транспортним засобом, не врахував дорожні умови, проявив неуважність та неналежно оцінивши дорожню обстановку, щоб безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, з моменту потрапляння в поле зору пішохода потерпілого ОСОБА_7 , який здійснював перехід проїжджої частини дороги з права на ліво по відношенню до руху керованого ним транспортного засобу, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, не зменшив швидкість руху автомобіля шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 ..
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці лівого колінного суглобу, закритого перелому головки лівої малогомілкової кістки, розриви зв`язок та пошкодження менісків І лівого колінного суглобу, перелом плато та латерального виростка лівої великогомілкової кістки; садна в ділянці середньої третини лівого стегна; садна на кисті правої руки, а також закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця та саден в лобній ділянці голови зліва, синця в ділянці лівого ока, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
ОСОБА_5 , як учасник дорожнього руху, грубо порушив наступні правила і дорожнього руху України, а саме:
п.1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху;
п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до і усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;
п.2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну стежити за ... технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій зобов`язаний ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним;
п. 12.3 - у разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він негайно повинен вжити заходів для зменшення швидкості руху і аж до зупинки транспортного засобу;
п.13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вищевказані порушення Правил дорожнього руху України, вчинені ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_7 спричинено середньої важкості тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Цивільний позов заперечив. Пояснив, що 19 грудня 2014 року близько 17 години 20 хвилин він їхав за кермом автомобіля марки «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 зі сторони міста Сокаля в сторону міста Львова. Рухався за автомобілем «Мерседес Спрінтер» білого кольору зі швидкістю 40-45 км/год з інтервалом до 10 м. Було темно, похмуро. Коли проїжджав біля автовокзалу по вулиці Богдана Хмельницького в м.Червонограді Львівської області, то побачив пішохода, який стояв спиною біля припаркованого автомобіля, і почав рухатись в сторону дороги. Він почав гальмувати, але не встиг. Після наїзду зупинив автомобіль, підбіг до потерпілого, який лежав на асфальті, і викликав швидку та поліцію. Вказав, що швидкість не перевищував, правил дорожнього руху не порушував. Його автомобіль забрали на арешт майданчик. Він поїхав в лікарню здавати аналізи. Після того відвідував потерпілого в лікарні, пропонував допомогу на лікування. Вважає, що матеріальна та моральна шкода заявлена потерпілим не обґрунтована належним чином.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненому повністю підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 19 грудня 2014 року близько 17 години 20 хвилин він припаркував автомобіль напроти автовокзалу в м.Червонограді по вулиці Богдана Хмельницького. Коли стояв біля автомобіля, розвернувся та хотів іти, в цей момент його збив автомобіль і він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то вже були працівники поліції. Перед ударом побачив лише силует автомобіля, який рухався в сторону м.Львова. Обмежень у видимості в останнього не було. Автомобіль фарою зачепив його ногу і він отримав удар, від якого головою пробив лобове скло. У зв`язку із отриманими травмами він тривалий час лікувався, був відсутній на роботі, не отримував заробітну плату та має борг по аліментах. Просить стягнути завдані йому збитки у розмірі 4289,65 грн. матеріальної шкоди на лікування, 14554,44 грн. втраченого заробітку та 70 000 грн. моральної шкоди.

Протоколом огляду місця події від 19.12.2014, схеми ДТП та фототаблиці до нього встановлено, що місцем події являється проїзна частина дороги - вулиці Богдана Хмельницького в м.Червонограді Львівської області, неподалік приміщення Червоноградського міського автовокзалу розміщеного по вул.Сокальській, 3, м.Червоноград (а.с.183-189 т.1).

З висновку щодо результатів медичного огляду від 19.12.2014 вбачається, що в обвинуваченого ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.190 т.1).

З постанови слідчого від 20.12.2014 встановлено, що автомобіль марки «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом та прилучено до кримінального провадження (а.с.191 т.1).

З заяви потерпілого ОСОБА_7 та протоколу огляду від 24.12.2014 з фототаблицею до нього встановлено, що слідчим було оглянуто добровільно надані предмети одягу та взуття потерпілого ОСОБА_7 , у яких він був одягнутий під час ДТП 19.12.2014, і на яких виявлено пошкодження, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.192, 193-212 т.1).

Висновком експерта №1/62 від 03.03.2015 підтверджується, що на момент огляду робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «Citroen Jumpy» номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було (а.с.216-220 т.1).

З висновку експерта №1/63 від 03.03.2015 встановлено, що на правій частині автомобіля марки «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 є пошкодження, які могли утворитись під час наїзду на пішохода передньою правою частиною автомобіля (в районі правої фари) та наступним закиданням тіла пішохода на праву частину капота і в подальшому на праву частину вітрового скла (а.с.223-225 т.1).

З висновку експерта №139/2015 від 23.07.2015 встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені наступні ушкодження: садна в ділянці лівого колінного суглобу, закритого перелому головки лівої малогомілкової кістки, розриви зв`язок та пошкодження менісків лівого колінного суглобу, перелом плато та латерального виростка лівої великогомілкової кістки; садна в ділянці середньої третини лівого стегна; садна на кисті правої руки, а також закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця та саден в лобній ділянці голови зліва, синця в ділянці лівого ока, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, механізм транспортної травми, ймовірно, був наступним: первинний контакт передньої правої частини автомобіля відбувся з зовнішньою поверхнею лівої нижньої кінцівки потерпілого ОСОБА_7 на рівні колінного суглобу, від чого утворилися садна в ділянці лівого, колінного суглобу, закритий перелом головки лівої малогомілкової кістки, розриви зв`язок та пошкодження менісків лівого колінного суглобу, перелом плато латерального виростка лівої великогомілкової кістки. Після цього відбулося закидання тіла на капот автомобіля, від чого утворилися садна в ділянці середньої третини лівого стегна та закрита черепно-мозкова травма (внаслідок контактування лівої лобно-скроневої ділянки голови з вітровим склом). В подальшому відбулося падіння тіла на дорожнє покриття.
Характер та локалізація пошкоджень на транспортному засобі (бампер, фара, капот, вітрове скло), а також характер та локалізація тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 (голова та кінцівки) дає підставу вважати, що в момент первинного контакту, останній перебував у вертикальному або близькому до нього положенні тіла у просторі (а.с.226-228 т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 з участю потерпілого ОСОБА_7 , схем та фототаблиці до нього, встановлено, що потерпілий у присутності понятих на місці події показав, як відбувались події 19.12.2014 напроти автовокзалу в м.Червонограді по вулиці Богдана Хмельницького(а.с.1-19 т.1).

З висновку експерта №1/495 від 12.08.2015 встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними вимогами п.12.3 ПДРУ. Покази водія автомобіля стосовно обставин пригоди є технічно неспроможними (а.с.21-26 т.2).

Протокол проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 з участю свідка ОСОБА_5 (а.с.229-243 т.1) судом не може бути прийнято до уваги, так як дана слідча дія була проведена з участю обвинуваченого в якості свідка. Згідно із положенням ч.3 ст.87 КПК України оскільки такий доказ отриманий з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, тому останній не має юридичної сили.

Пояснення обвинуваченого в тій частині, що він не мав можливості уникнути наїзду на потерпілого, і не порушив правил дорожнього руху, суд до уваги прийняти не може, оскільки вони об`єктивно спростовуються показами потерпілого, висновками експертиз.
Так, потерпілий суду пояснив, що він був у полі зору обвинуваченого і жодних обмежень видимості в останнього не було.
Висновком експерта від 12.08.2015 №1/495 стверджується, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними вимогами п.12.3 ПДРУ. Покази водія автомобіля стосовно обставин пригоди є технічно неспроможними (а.с.21-26 т.2).
ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасно екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Причиною настання ДТП стали дії водія автомобіля «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 , що полягали у невиконанні ним вимог п.12.3 ПДР України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Вина обвинуваченого в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною молодого віку, вперше судиться, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе при призначенні покарання в межах санкції даної статті у виді обмеження волі.

Вирішуючи вимоги за цивільним позовом потерпілого суд дійшов висновку, що такі підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В силу ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого позивачу потерпілому ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у сумі 4289,65 грн., що підтверджується медичними документами та чеками, які містяться у матеріалах справи..

Тому з обвинуваченого слід стягнути кошти у сумі 4289,65 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого.

Крім того, згідно із п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпілий внаслідок дій обвинуваченого переніс сильний фізичний біль, психологічний стрес, у нього відбулось погіршення стану здоров`я, переніс операцію, тривалий час перебував на лікуванні, не міг пересуватись, що вимагало від нього затрачати додаткові зусилля щодо організації свого побуту, відновлення життєвих зв`язків. Крім того в певний період часу втратив працездатність.

З урахуванням глибини понесених моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого у користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду у розмірі 40 000 грн..

Зазначений розмір моральної шкоди буде співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілого.

Також, згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.
Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» п. 4. передбачено «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини».
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.
Як вбачається із матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого тривалий час перебував на лікуванні. Останній працював водієм в ПАТ «Львівська вугільна компанія». Розмір його середнього заробітку згідно із довідкою про доходи (а.с.57 т.1) становить 3638,61 грн..
Внаслідок ДТП він вимушено не міг працювати з 19.12.2014 по 15.04.2015, у зв`язку із чим не отримував в цей час доходу. Сума спричиненої шкоди внаслідок втраченого заробітку становить 14554,44 грн., яку слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 ..
В решті позовних вимог слід відмовити.
Відповідно пч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної, моральної шкоди та втраченого середнього заробітку задовольнити часткого.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 4289,65 грн. матеріальної шкоди, 14554,44 грн. втраченого заробітку та 40 000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати на проведення експертиз (а.с.215,222 т.1, 20 т.2 ) у розмірі 3224,70 грн.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили арешт, накладений на автомобіль марки «Citroen Jumpy» з номерним знаком НОМЕР_1 скасувати та повернути його власнику ОСОБА_8 ..
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий:ОСОБА_1