Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1644/18
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_5 ,

представника ювенальної превенції - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час судового розгляду прокурор звернувся із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наступними ризиками, зокрема прокурор вказав на тяжкість покарання, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; зазначив, що обвинувачений, будучи під домашнім арештом та маючи відповідні обов`язки, їх порушив, а саме не з`являвся до суду, що також може доводити ризик переховування від суду; крім того ОСОБА_7 був оголошений в розшук; він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; а також незаконно впливати на потерпілих свідків, може вчиняти інші правопорушення.

Представники служби у справах дітей та ювенальної превенції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали прокурора, доводити свої позиції не бажали.

Потерпілий ОСОБА_4 прокурора не підтримав, просив звільнити ОСОБА_7 з під варти.

Захисник ОСОБА_9 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 при вирішенні вказаного питання поклались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити йому запобіжний захід, наголосив на тому, що він більше одного року перебуває під вартою, повідомив, що буде проживати у свого знайомого чи брата або буде орендувати кімнату в гуртожитку. Про те, що він перебував в розшуку він не знав.

Мотиви суду.
1.Суд вважає, що тяжкістю покарання за ч.1 ст.122, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України не може вважатись достатнім ризиком з огляду на позицію Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» №7064/05 від 01.06.2006. Крім цього ЄСПЛ у рішенні по справі «Пірузян проти Вірменії» (остаточне рішення від 26.09.2012) наголосив, що ризик переховування обвинуваченого від слідства та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого покарання.

2. Ризик тиску на свідків, потерпілих міг би бути виправданим лише на початку слідства. Крім того, немає ніяких даних про те, що за період досудового розслідування та судового розгляду (до моменту його затримання та взяття під варту) ОСОБА_7 вдавався до впливу на свідків або інших учасників кримінального провадження. Крім того потерпілий ОСОБА_4 (епізод за ч.1 ст. 122 КК України) допитаний в судовому засіданні, а тиск на потерпілих за епізодами ст. ст. 185 та 186 КК України є малоймовірним, так як обвинувачений обставини обвинувачення за вказаними статтями визнав, не оспорював, а суд визнав недоцільним дослідження доказів, які їх доводять.

3. Ризик знищення документів носить лише декларативний характер в контексті обставин обвинувачення ОСОБА_7 . Крім того всі процесуальні документи, якими сторона обвинувачення доводить вину обвинуваченого перебувають в провадженні суду.

4.Таким чином суд не встановив виправданості продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою задля потреби у забезпеченні виконання ним належної процесуальної поведінки.

Під час прийняття такого рішення суд також врахував надмірну тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою - з 12.10.2018.

5.Водночас суд вважає, що задля забезпечення потреб судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Домашній арешт суд застосувати не може, так як обвинувачений не назвав адресу будь-якого помешкання, де він може законно проживати. При цьому представник служби у справах дітей ОСОБА_5 не змогла довести суду чи має право обвинувачений станом на сьогодні проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином цілком достатнім та виправданим є застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372, 376 КПК України,

у х в а л и в:

У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 із тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до Придніпровського районного суду м. Черкаси кожен понеділок місяця на 09 год. 00 хв. за виключенням державних свят, згідно яких понеділок буде визначатись вихідним днем. В такому разі обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язаний з`явитись до вказаного суду на наступний робочий день у визначений час.

2) не відлучатися із м. Черкаси, в якому ОСОБА_7 має перебувати, без дозволу суду.

3) повідомляти суд про місця свого проживання, його зміни та місця роботи.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого на строк два місяці, тобто до 27.02.2020.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для виконання; захиснику, законному представнику, прокурору для відому; направити ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1