Єдиний унікальний номер справи 198/469/16-к
Провадження № 1-кп/185/95/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 13 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджана, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - адвоката ОСОБА_9 ,

- адвоката ОСОБА_10 ,

- адвоката ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному окремо, до 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання їх під вартою спливає, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо, та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 поклалися на розсуд суду.

ОСОБА_12 підтримав клопотання прокурора.

З`ясувавши думку представника державного обвинувачення, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного окремо, захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожного окремо, потерпілого ОСОБА_12 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується, однак, завершити кримінальне провадження неможливо, розгляд кримінального провадження триває.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено на тривалий строк. ОСОБА_5 під тяжкістю встановленого покарання на думку колегії суддів може переховуватись від суду,

в позапроцесуальний спосіб незаконно впливати на свідка, який ще судом не допитаний, та виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено на тривалий строк. ОСОБА_6 під тяжкістю встановленого покарання на думку колегії суддів може переховуватись від суду, в позапроцесуальний спосіб незаконно впливати на свідка, який ще судом не допитаний, та виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено на тривалий строк. ОСОБА_7 під тяжкістю встановленого покарання на думку колегії суддів може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в позапроцесуальний спосіб незаконно впливати на свідка, який ще судом не допитаний, та виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинувачених, кожного окремо, колегія суддів зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитись від правосуддя, здійснити тиск на свідка, який ще не допитаний.

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Тому, на думку колегії суддів, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, продовження обвинуваченим, кожному окремо, дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного окремо, під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному окремо, має бути продовжений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 18 липня 2020 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - до 18 липня 2020 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - до 18 липня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2