Справа № 522/1971/20
Провадження № 1-кп/522/811/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000723 від 21.03.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чорноморськ, Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000723 від 21.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року призначено підготовче судове засідання у цій справі.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказав, що вона складена відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу добровільно.
Обвинувачений під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, підтверджує добровільність її укладення.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердив добровільність її укладення.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості суд прийшов до наступних висновків.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Під час підготовчого судового засідання, суд розглянувши обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості прийшов до висновку, про не відповідність останньої вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України та Закону України про кримінальну відповідальність, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
2. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
3. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
4. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, може бути призначене за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 цього Кодексу.
Як вбачається з угоди про визнання винуватості, та обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, відповідальність за яке передбачена у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.
В той же час, згідно із санкцією статті 361-1 КК України, в попередній редакції вчинення такого злочину карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, які є власністю винної особи.
У даному обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, прокурором не зазначено відомості про призначення обов`язкового покарання у виді конфіскації. Так, у даній угоді та обвинувальному акті не вказано дату чи рік вчиненого кримінального правопорушення, що унеможливлоює перевірку судом правильності узгодженого покарання, і в свою чергу свідчить про невідповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону України про кримінальну відповідальність.

Варто зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Загальними повноваженнями суду на будь-якій стадії судового провадження, є перш за все реалізація завдань Кримінального процесуального провадження через інститут судового контролю за діями органів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що мають наслідком щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З урахуванням вище викладеного, зважаючи на вище наведені порушення, суд приходить до висновку про неможливість затвердження даної угоди. Зважаючи на те, що угода про визнання винуватості надійшла на адресу суду із обвинувальним актом, суд прийшов до висновку, про відсутність перешкод призначення судового розгляду, та достатність підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні, виходячи із наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття або повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків судом не вбачається. Клопотань про здійснення виклику певних осіб, суду не заявлено.

З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого, захисника.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні, в зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Керуючись ст.ст. 314-316, 372, 474 КПК України, суд
у х в а л и в:
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 30 січня 2020 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадження №0000723 від 21.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, на 22 травня 2020 року о 15 годині в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 231, з проведенням судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження зазначених у ч. 2 ст. 314 КПК України: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Повідомити учасників судового провадження про час та місце проведення судового засідання.

Явка учасників судового провадження є обов`язковою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
14.05.2020