Справа № 275/1095/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.399 КПК України Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

31 січня 2020 р. м. Житомир

Суддя судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області 04 жовтня 2019 року, якою заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 року за нововиявленими обставинами залишено без руху,

ВСТАНОВИВ:
засуджений ОСОБА_3 звернувся до Житомирського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області 04 жовтня 2019 року, якою заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.

Зазначає, що ухвала Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року є незаконною.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Як вбачається з апеляційної скарги, 10 грудня 2019 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року, якою заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Статтею 392 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судом рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3)інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, нормами КПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про що зазначено і в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті провадження за вищевказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Апеляційний суд звертає увагу, що в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Апеляційний суд роз`яснює скаржнику, що він не позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у разі повернення ОСОБА_3 його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Керуючись ст.ст.399, 400 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року, якою заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Житомирського
апеляційного суду ОСОБА_2