Провадження № 1-кс/243/767/2020
Справа № 243/2110/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 27.03.2020 року по кримінальному провадженню №0000431 від 26.02.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження. Дана скарга мотивована тим, що 27.03.2020 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000431 від 26.02.2020 року. Заявник вважає дану постанову передчасною, тому просить її скасувати.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 просив скаргу задовольнити, постанову про закриття кримінального провадження скасувати, оскільки вона не містить посилання на докази, що свідчать про відсутність події кримінального правопорушення. Зазначив, що надавав слідчому відеозапис, на якому видно особу, яка називає себе співробітником СБУ та яка демонструє розстрільний список, який складався окупантом. З постанови слідчого не зрозуміло про які події йде мова. Не проведено слідчі дії щодо огляду вказаного відео, не встановлено осіб, які знімали це відео, не встановлено особу, яка складала цей список. Крім того, як свідка допитано доньку ОСОБА_5 яка є його родичкою, тому може приховати деякі подробиці вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, зазначив, що вказане кримінальне провадження перебуває в його провадженні, 27.03.2020 року ним було винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування заявника неодноразово було допитано, він повідомив, що під час перегляду відео йому стало відомо про розстрільний список, куди входило і його прізвище, він казав, що повідомляв про це СБУ, проте на запит слідчого СБУ повідомило, що ОСОБА_4 до них не звертався, свідків вказаної події не називає.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.03.2020 року слідчим СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 26.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1ст. 115 КК України, у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

На підставі п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вимогами ст.2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України визначено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті , що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови та мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Так, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що під час допиту ОСОБА_4 повідомив про відеозапис, в якому мова йде про розстрільні списки мешканців міста, проте протоколу огляду вказаного відеозапису матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, слідчий послався на відповідь 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 28.02.2020 року щодо повідомлення про відсутність відомостей щодо звернення до них ОСОБА_4 . Проте, в зазначеній відповіді зазначено про можливість звернення з запитом до ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях для отримання необхідної інформації, що також не виконано.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).».

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо.

Згідно з ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 27.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 26.02.2020 року підлягає скасуванню, оскільки слідчим не вчинено ряд слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, висновки слідчого за результатами досудового розслідування, викладені ним у оскаржуваній постанові ґрунтуються на неповному досудовому розслідуванні та є передчасними, тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-306 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 27.03.2020 року по кримінальному провадженню №0000431 від 26.02.2020 року задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження №0000431 від 26.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, винесену 27.03.2020 року слідчим Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 - скасувати.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Слов?янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1