Справа № 639/6828/18
Провадження № 1-КП/639/93/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законних представників потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.09.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001702 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, одруженого, із повною середньою освітою, офіційно працюючого АТ «Новий стиль» слюсарем 3 р., цех №1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 17.08.2018 приблизно о 18 годині проходив повз приватного домоволодіння № 59, що розташоване по вул. Пермській м. Харкова, де побачив раніше йому незнайомих чотирьох малолітніх дівчат: ОСОБА_10 , 2008 р.н., ОСОБА_11 , 2008 р.н., ОСОБА_12 , 2010 р.н. та ОСОБА_13 , 2008 р.н., які розстелили ковдру на поверхні землі та гралися іграшками.

Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на розбещення помічених ним малолітніх дівчат шляхом задоволення власної статевої пристрасті у присутності останніх.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_6 спочатку наблизився до паркану, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_2 за вищезазначеною адресою, де на той час знаходилися вказані малолітні діти.

Надалі ОСОБА_6 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітніх осіб,яким не виповнилося 14 років, та, маючи намір на вчинення розбещених дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останніх, діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, вчинив в присутності останніх акт онанізму. При цьому він, бажаючи досягти злочинного результату, звертав увагу малолітніх потерпілих на свої дії сексуального характеру, а саме: приспустив шорти та оголив свій статевий орган, повернувшись при цьому так, щоб його було добре видно дітям, які знаходилися на близькій відстані від нього, та, стали вимушеними свідками його дій. Потім, ОСОБА_6 почав демонстративно задовольняти свою статеву пристрасть, займаючись при цьому протягом декількох хвилин онанізмом на очах у малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поставивши під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток останніх.

Протиправні та злочинні дії ОСОБА_6 , були припинені через декілька хвилин лише після появи на місці вчинення ним злочину ОСОБА_14 , яка є матір`ю малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, спрямованого на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України наприкінці судового слідства визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що у серпні 2018 року, точну дату не пам`ятає, ввечері він повертався з роботи додому. По дорозі побачив чотирьох малолітніх дівчат, що гралися іграшками на ковдрі біля подвір`я будинку і наблизившись до них вчинив акт онанізму. В подальшому був затриманий громадянами і працівниками поліції. Визнає,що вчинив розпусні дії щодо малолітніх дітей. Свої дії вважає аморальними, раніше йому було соромно у цьому зізнатися перед судом, але він не чинив перешкод у проведенні досудового розслідування, намагався залагодити конфлікт з батьками потерпілих. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не наказувати його. Також зазначив,що на теперішній час проходить відповідний курс лікування у вузького спеціаліста-психолога.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

- показами допитаної в суді в присутності законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яка впізнала в залі судового засідання обвинуваченого ОСОБА_6 та зазначила, що влітку 2018 року ,точну дату не пам`ятає, біля 18 год. вона зі своїми подругами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 гралися на ковдрі ,біля їх будинку. Потім підійшов незнайомий «дядя» в шортах, який спочатку сховався у кущах,а потім вийшов і став неподалік від них рвати сливу. Вона відразу не звернула на нього уваги. Але потім помітила,що «дядя» занусув руку у труси і щось почав там робити. Вона відразу відвернулася. Її подруги злякалися, побігли до своєї матері і покликали її на допомогу. У цей час «дядя» доставав руку з шортів і знов рвав сливи;

-показами малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допитаної в присутності її законного представника,згідно яких влітку 2018 року,у світлий час доби, вона із двома сестрами ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та подругою ОСОБА_19 гуляли біля будинку, потім постелили простирадло на землю та гралися. Через деякий час вони побачили у кущах, неподалік від них, чоловіка, який дістав із штанів свій статевий орган і тримав його у руках. Вона та її сестри злякалися і побігли додому, все розповіли матері. Остання вибігла до чоловіка ,зробила йому зауваження,потім почала знімати все на мобільний телефон. Чоловік злякався ,почав тікати. В подальшому викликали працівників поліції . Зазначила, що вона дуже добре встигла розгледіти обвинуваченого, під час досудового розслідування впізнавала його;

- аналогічними показами в суді малолітніх потерпілих ОСОБА_10 ,2008р.н. та ОСОБА_11 ,2008 р.н.,допитаних в присутності їх законного представника;

- показами в суді свідка ОСОБА_14 ,згідно яких у серпні 2018 року,точну дату не пам`ятає, її малолітні діти ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та їх подруга ОСОБА_19 пішли на вулицю гуляти. Через деякий час до будинку забігли перелякані діти та повідомили їй,що неподалік від них, у кущах, стоїть незнайомий чоловік з оголеним статевим органом. Після чого вона відразу вибігла на вулицю,де біля їх будинку у палісаднику , у тому місці, де діти на землі розстелили простирадло, на відстані 1-2 метрів стояв раніше їй незнайомий чоловік . Вона у нього запитала що тут відбувається,на що чоловік ніяк не відреагував. Вона зробила вигляд,що повернулася до будинку, але сама залишилася за хвірткою спостерігати за дітьми та незнайомцем. Надалі вона побачила,що цей чоловік повернувся до дітей обличчям , приспустив шорти, оголив свій статевий орган і почав займатися онанізмом на очах у дітей. Вона відразу дістала з кишені свій мобільний телефон, вибігла та демонстративно почала знімати все на відеокамеру,щоб зафіксувати його протиправні дії. При цьому повідомила чоловіка, що викличе працівників поліції. Останній сказав їй: «Ви нічого не доведете» , потім сховав свій половий орган,взяв у руки рюкзак і почав швидким кроком тікати від неї. Вона почала його переслідувати і по дорозі викликала працівників поліції, покликала перехожих на допомогу. Після чого небайдужі громадяни допомогли зупинити обвинуваченого і всі разом дочекались приїзду працівників поліції. Також зазначила,що обвинувачений займався розбещенням неповнолітніх вже не в перший раз,його просто не змогли затримати раніше. Після цього випадку, її діти отримали психологічну травму,боялися самостійно ходити до школи. Відео на мобільному телефоні не вийшло, оскільки вона у той час сильно нервувала і не змогла якісно зробити відео зйомку. Також вказала,що обвинувачений через деякий час писав їй на мобільний телефон смс, пропонував зустрітися,але вона не побажала це робити;

- показами свідка ОСОБА_20 ,допитаної в судовому засіданні,згідно яких вона є сусідкою ОСОБА_21 . У серпні 2018 року,точну дату не пам`ятає, їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_22 і повідомила,що вона переслідує незнайомого чоловіка,який здійснював акт онанізму перед її дітьми. При цьому вона вказала вулицю,де вона його переслідує і зазначила,що викликала на допомогу працівників поліції. Вона відразу вийшла на вулицю,побачила дітей ОСОБА_23 ,які були перелякані,розповіли їй,що бачили «дядьку»,який «трясе своїм статевим органом». Потім приїхав батько ОСОБА_24 і вони поїхали разом до того місця,яке вказала ОСОБА_25 . Там побачили,що троє чоловіків затримали ОСОБА_26 ,потім приїхали працівники поліції та затримали останнього. Останній після скоєного підходив до неї з проханням,щоб вона забрала заяву з поліції,бо у нього старі хворі батьки. Також зазначила,що неодноразово бачила у 2017-2018рр. як ОСОБА_27 здійснював акт онанізму перед дітьми біля будинку ОСОБА_23 та біля школи, робила йому зауваження,але останній на них не реагував;

- показами в суді свідка ОСОБА_28 ,згідно яких він є командиром взводу УПП в Харківській області. Влітку 2018 року,точну дату не пам`ятає, біля 17-18 год. він з напарником-інспектором ОСОБА_29 приїхали на виклик стосовно особи,яка здійснила акт онанізму у присутності малолітніх дітей. Прибувши на місце виклику виявили заявницю ОСОБА_30 та чоловіка ОСОБА_6 ,який був затриманий громадянами . Потім на місце приїхали малолітні діти ОСОБА_31 з чоловіком на автомобілі Ніва. Заявниця повідомила,що у неї є відеозапис про вчинення акту онанізму громадянином ОСОБА_32 . Діти підтвердили,що вони впізнають ОСОБА_26 як особу яка вчинила проти них розпусні дії. При цьому ОСОБА_27 був переляканий, його голос тремтів,не міг чітко пояснити обставини, заперечував всі звинувачення, казав,що рвав поблизу дітей сливи. Вони з напарником прийняли від ОСОБА_23 заяву про злочин,опитали свідків, в подальшому поїхали за місцем проживання ОСОБА_33 за його паспортом;

-аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_29 ;

-показами в суді свідка ОСОБА_34 , згідно яких він є батьком малолітньої ОСОБА_24 . Влітку 2018 року він повертався додому на своєму автомобілі ,де по дорозі зустрів ОСОБА_35 з її дітьми і його донькою ОСОБА_19 . ОСОБА_23 розповіла йому,що стала свідком як незнайомий чоловік біля їх будинку здійснив акт онанізму по відношенню до їх дітей,які гралися у той час біля будинку. Вона все встигла записати на мобільний телефон. Незнайомого чоловіка вже затримали. Його донька ОСОБА_19 і діти ОСОБА_23 підтвердили вказані обставини, були вкрай перелякані. Надалі він з дітьми та ОСОБА_23 направилися разом на автомобілі у бік вулиці Семінарської, де побачили екіпаж поліції та самого ОСОБА_33 . Останній поводив себе зухвало, все знімав на відео мобільного телефону. В подальшому ОСОБА_26 посадили в автомобіль поліцейських і увезли. Зазначив,що йому донька показувала місце,де вона з подругами гралися на ковдрі біля будинку, це була світла пора доби, біля 17-18 год. І відстань між ОСОБА_36 та дітьми була приблизно 4-5 метрів,діти добре його розгледіли;

- показами в суді свідка ОСОБА_37 ,згідно яких 17 серпня 2018 року біля 19 год. він перебував вдома,коли почув крики людей з вулиці. Коли вийшов за паркан будинку, то побачив як двоє незнайомих чоловіків намагаються затримати ще одного чоловіка. При цьому пояснили йому, що цей чоловік вчинив злочин щодо малолітніх дітей. Потім підійшла бабуся та вказала,що чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_27 , на дитячому майданчику, біля дітей, оголював свій статевий орган, здійснив акт онанізму. Батьки зреагували вчасно, стали переслідувати ОСОБА_33 , а один чоловік на велосипеді наздогнав його та затримав. При цьому ОСОБА_38 пояснював,що він рвав на майданчику сливи. Потім під`їхали на автомобілі батьки з малолітніми дітьми і у його присутності вказували на ОСОБА_26 як на особу яка вчинила вказаний злочин. Потім дочекались приїзду слідчо-оперативної групи, яка провела опитування осіб, склала відповідні документи і відправила ОСОБА_26 до відділку поліції. Зазначив,що ОСОБА_39 на місці затримання ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв, останній вів себе агресивно, намагався втекти .

Окрім показань допитаних потерпілих, свідків судом досліджено письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, зокрема:

- даними, які містяться у витягу з ЄРДР кримінального провадження №0001702 від 13.09.2018 року про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_20 за ч.2 ст. 156 КК України ( а.с.1 к/п);

- даними протоколу огляду місця події від 13.09.2018р. (а.с.24-29 к/п), згідно якого гр. ОСОБА_14 у приміщенні службового кабінету №29 Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області добровільно видала свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5A» у корпусі рожевого кольору. При його огляді у відділі «Галерея» знаходиться скріншот смс повідомлення: « ОСОБА_40 , это пишет вам парень,которого задержала полиця 17.08. Очень срочно нужно с вами поговорить,прошу вашого разрешения подойти к вашому дому завтра 25.08 в 11.30. Я ваш сосед. Мне не дает покоя ситуация,которая сложилась между нашими семьями. Ответьте мне пожалуйста,очень прошу. Мой тел. 093 682 0723. У меня мать престарелая очень больна и отец при смерти. Пожалуйста ответьте, дайте возможность поговорить»;

- даними постанови про визнання речовим доказом від 13.09.2018р. (а.с.29 к/п), згідно якої вищевказаний мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5A» у корпусі рожевого кольору визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання під розписку свідку ОСОБА_14 (а.с.30 к/п);

-.копіями свідоцтв про народження малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.36), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.43), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50), ОСОБА_13 (а.с.120 к/п);

-даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 13.09.2018р. та фото таблиці до них (а.с.55-60, 61-66, 67-72, 73-78 к/п), згідно яких свідок ОСОБА_14 , малолітні потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у присутності слідчого,понятих, законного представника та педагога серед пред`явлених їм осіб впевнено впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 17.08.2018р. біля 18 год. біля домоволодіння №59 по вул. Пермській м. Харкова вчиняла розпусні дії щодо малолітніх осіб;

- відеозаписами, долученими свідком ОСОБА_41 , які містяться на DVD- R диску із подією, яка мала місце 17.08.2018р. близько 18 год. за адресою: м.Харків, вул. Пермська, 59 під час затримання ОСОБА_6 громадянами одразу після вчиненого ним злочину ,із зображенням його спілкування зі свідками події та інспекторами патрульної поліції(а.с.87 к/п);

- даними протоколу огляду вищевказаного диску від 01.10.2018р. (а.с.88-90 к/п) та постанови про визнання його речовим доказом (а.с.91 к/п);

- даними протоколу слідчого експерименту від 17.10.2018р. та відеозаписом до нього (а.с.110-113,116 к/п),згідно якого свідок ОСОБА_14 у присутності слідчого та понятих підтвердила свої покази,які надавала слідчому під час її додаткового допиту,в яких детально показала та розказала про обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину щодо розбещення її малолітніх дітей;

- даними відеозапису з допитом свідка ОСОБА_14 ,який проводився слідчим 17.10.2018р.в приміщенні Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області та DVD- R диском,який оглянутий слідчим і визнаний речовим доказом по к/п (а.с.103-104 к/п);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2018р.(а.с.125-128 к/п),згідно якого малолітній потерпілій ОСОБА_13 у присутності її законного представника та педагога пред`явлено для впізнання фотознімки осіб,серед яких вона впевнено впізнала особу під №1 ,яку бачила 17.08.2018р. близько 18 год. біля будинку №59 по вул..Пермській у м.Харкові. Згідно довідки до протоколу на фото №1 зображений підозрюваний ОСОБА_6 ,1982р.н.;

- даними, що містяться на DVD- R диску,на якому знаходяться відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських УПП в Харківській області,які 17.08.2018р. виїжджали на виклик за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.157 к/п);

- даними протоколу огляду вищевказаного диску від 12.11.2018р. (а.с.158-161 к/п) та постанови про визнання його речовим доказом (а.с.162 к/п);

-даними,що містяться в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_6 , відносно якого складався адміністративний протокол про скоєння адміністративного правопорушення 17.08.2018р. за ст. 173 КпАП України, але вказаний матеріал був повернутий до УПП в Харківській області для дооформлення,а в подальшому залишений без розгляду(а.с.165-176 к/п)

Оцінюючи вказані вище показання потерпілих та свідків на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.
Показання малолітніх потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та свідків обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_42 , ОСОБА_37 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 повністю узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий логічний послідовний характер, крім того - підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані проколів слідчих дій, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських тощо).
Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Разом із цим, допитані судом свідки захисту ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ,які є сусідами і добре знають обвинуваченого ОСОБА_6 і його сім`ю, характеризують його виключно з позитивного боку, не є очевидцями злочину,а тому не можуть ані підтвердити,ані спростувати обставини вчиненого обвинуваченим злочину.

Також судом враховується змінена наприкінці судового слідства процесуальна позиція обвинуваченого,який повністю визнав свою вину у вчиненому злочині і щиро розкаявся.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України -сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи охорони дитинства. Відповідно до ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Згідно з положеннями ст.ст.19,34 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789ХІІ від 27.02.1991, держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази ,суд вважає, що вина ОСОБА_6 доказана повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.156 КК України як розбещення неповнолітніх, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно працює , одружений, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні престарілих хворих батьків,які потребують постійного стороннього догляду.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 ч.1 КК України, не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного,а саме те,що обвинувачений визнав свою провину та розкаюється у скоєному, обставини, що пом`якшують покарання,відсутність обставин,що обтяжують покарання і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 156 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням,оскільки саме таке покарання , на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Таким чином, враховуючи наведене, суд додаткове покарання, визначене ч. 2 ст. 156 КК України, обвинуваченому не застосовує, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не є вихователем, викладачем, не займається педагогічною або викладацькою діяльністю , а також не є опікуном чи піклувальником малолітньої чи неповнолітньої дитини.
Цивільний позов в інтересах малолітніх потерпілих не заявлено,що не позбавляє їх права звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без призначення додаткового покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по кримінальному провадженню : DVD-R диски з відеозаписами, які зберігаються в матеріалах справи, залишити зберігати там же,мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5A» у корпусі рожевого кольору,який переданий на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_14 - залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1