Справа № 185/3113/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 24.04.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.02.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України
та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , посвідчення № 1378,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи користувачем облікового запису « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) соціальної мережі «Вконтакте» (vk.com), поділяючи злочинні наміри незаконних об`єднань сепаратистського та терористичного спрямування, так званих «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», ідеї та діяльність яких полягають у створенні суверенного державного утворення «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини (Донецької, Луганської, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської, Харківської та Одеської областей), діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь, допускаючи та бажаючи настання негативних наслідків, за невстановлених особистих мотивів, 22.01.2020 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , розповсюдив інформаційні текстові повідомлення антиукраїнського, сепаратистського характеру, що містять у собі публічні заклики до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 обвинувачується за частиною першою статті 110 КК України - у вчиненні умисних дій, які виразились у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання
29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000039 від 24.04.2020 року укладено угоду про визнання винуватості.
Угода укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , посвідчення № 1378.

При вирішенні питання про укладення даної угоди прокурором враховано наступні обставини:
-ступінь і характер сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, беззаперечне визнання ним своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надання зізнавальних показань стосовно себе;
-характер і тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зокрема, належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 до злочинів середньої тяжкості, а також спричинення шкоди внаслідок його вчинення лише державним та суспільним інтересам;
-наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення;
-наявність суспільного інтересу в запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого йому обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за частиною першою статті 110 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2020, остаточно визначити та призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладанням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_3 згоден на призначення вказаного покарання.
Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на затвердженні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник ОСОБА_5 повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані.
Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Повідомив, що кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди. Зазначив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої правопорушенням.
Судом досліджено:
- постанову про визначення групи прокурорів (процесуальних керівників) від 25.05.2020, згідно з якою у кримінальному провадженні №0000039 від 24.04.2020 за ч. 1 ст. 110 КК України ;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 від 24.04.2020 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 110 КК України;

- повідомлення про підозру від 22 квітня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні умисних дій, які виразились у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за ч. 1 ст. 110 КК України;

- вимогу щодо наявності судимостей від 17 квітня 2020 року;

- вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2020 року у справі №183/8298/19, відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України строком на 3 роки;

- довідку Комунального некомерційного підприємства «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради від 16.04.2020 № 73/1, відповідно до якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- характеристику, складену головою правління ОСББ «Заводська, 43», відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується як адекватна особа, із сусідами підтримує нормальні відносини;

- довідку фактичної вартості проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи за висновком № 27 від 27.02.2020, відповідно до якої вартість проведеної експертизи становить 3922,32 грн;

- довідку фактичної вартості проведення судово-технічної експертизи за висновком №50 від 17.04.2020, згідно з якою вартість експертизи становить 1961,44 грн.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості (пункт 1 частини четвертої статті 469 КПК України).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абзац п`ятий частини четвертої статті 469 КПК України).
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.
Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо злочину середньої тяжкості. Санкція частини першої статті 110 КК України передбачає основне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, який згідно з частиною третьою статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості
Прокурором вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за частиною першою статті 110 КК України, що з`ясовувалось та підтверджено в судовому засіданні.
Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого, є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства.
Суспільний інтерес полягає у забезпеченні державної безпеки, конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, обороноздатності, тобто основ національної безпеки України. Що забезпечує саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.
А тому є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд приходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам українського суспільства.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Істотні умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Сторони угоди, а також захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність її укладення. Відсутність будь-яких скарг з боку обвинуваченого.
У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.
За угодою обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, пов`язані з посяганням на територіальну та національну безпеку України, терористичною діяльністю та інших.

Виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .
Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання вини обвинуваченим.
Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди немає.
Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
За вчинення кримінального правопорушення за частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2020, остаточно визначити та призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна, із звільненням від відбування такого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
ОСОБА_3 активно сприяв у розкритті злочину, що підтвердив у судовому засіданні прокурор. Окрім того, обвинувачений у судовому засіданні дійсно щиро розкаявся у вчиненому.
Отже, ці дві обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання для ОСОБА_3 .
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв у його розкритті, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Мотиви ухвалення інших рішень
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз на суму 5883,76 грн, пов`язані з проведенням ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення № 16 від 27.02.2020 в сумі 3922,32 грн. та за проведення ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області судово-технічної експертизи №50 від 17.04.2020 в сумі 1961,44 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з тим, що повинен відшкодувати державі витрати на залучення під час досудового розслідування експерта, які склали всього 5883,76 грн., що також узгоджено угодою про визнання винуватості.

Долю речових доказів, необхідно вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373,469, 472, 475 КПК України, суд-
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000039 від 24.04.2020, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , посвідчення № 1378.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110 КК України.
Призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком суду, більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років без конфіскації майна.
ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.
Покласти на ОСОБА_3 , згідно статті 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 5883,76 грн.

Речові докази:
Мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А6010» сірого кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським № НОМЕР_3 - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Суддя ОСОБА_1