Справа № 359/1875/20
Провадження №1-в/359/83/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 травня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016 року за ч.1 ст. 259 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на три роки три місяці, - про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :
03.03.2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У поданому клопотанні зазначив, що став на шлях виправлення, не має жодного дисциплінарного стягнення, має два заохочення за роботу на промисловій зоні, а також участі у спортивних змаганнях.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор та представник колонії підтримали подане клопотання засудженого та не заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора та представника колонії, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Так, ОСОБА_4 засуджений за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016 року за ч.1 ст. 259 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на три роки три місяці. 15.10.2019 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 05.04.2017 року. Кінець строку: 05.09.2020 року.

З матеріалів особової справи на засудженого, а саме характеристики від 23.04.2020 року вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 05.04.2017 року. Під час знаходження в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 04.05.2017 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Має 3 заохочення. Мав 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Спочатку відбування покарання не тривалий час був працевлаштований на виробництві установи, однак перед настанням пільги знову пішов працювати, що свідчить про пристосовницьку поведінку. На даний час не працює. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує лише під контролем. За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Намагається утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, однак не завжди має охайний вигляд. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально - корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Підлягав застосуванню до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації - 05.05.2018 року - проте рішенням комісії від 16.05.2018 року, було відмовлено, оскільки засуджений ОСОБА_7 не стає на шлях виправлення. Підлягав застосуванню до нього ст. 82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , проте рішенням комісії від 22.11.2018 року, було відмовлено, оскільки засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення. Підлягав застосуванню до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте рішенням комісії від 06.06.2019 року, було відмовлено, оскільки засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення. За час відбування покарання характеризується з посереднього боку. Має 3 заохочення. Мав 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Спочатку відбування покарання не тривалий час був працевлаштований на виробництві установи, однак перед настанням пільги знову пішов працювати, що свідчить про пристосовницьку поведінку. На даний час не працює. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує лише під контролем. За характером спокійний, врівноважений.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням засудженого.

Тому суд вважає за доцільне клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити та звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину покарання, яка становить 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016 року за ч.1 ст. 259 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на три роки три місяці, - умовно-достроково на невідбуту частину покарання, що становить 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 08.05.2020 року.

Суддя ОСОБА_1