справа № 216/1847/20
номер провадження № 1-в/216/52/20
УХВАЛА
іменем України

14 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся начальник Центрально-Міського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 з поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком суду, мотивуючи тим, що звільнений з випробуванням ОСОБА_4 паспортизований, працює за усною домовленістю. В період іспитового строку зарекомендував себе негативно. Заплановані заходи в індивідуальному плані роботи з засудженим виконані. Залучено фахівця з психологічної роботи. 09 серпня 2018 року ОСОБА_4 винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. До адміністративної відповідальності не притягувався. Відносно ОСОБА_4 відкриті кримінальні провадження № 0000159 від 27.01.2017, № 0002173 від 04.12.2017 р., № 0001837 від 01.10.2018 р. Рішення по даним справа не прийнято. Посилаючись на ст. 62 Конституції України, начальник Центрально-Міського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області просить вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Представник відділу пробації в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання у її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання у його відсутності, заперечував щодо задоволення подання, оскільки засуджений на даний час обвинувачується у вчиненні злочину, який він вчинив в період іспитового строку і кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не надавав.

Дослідивши матеріали особової справи на засудженого, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом встановлено, що 02 квітня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки. При цьому, суд поклав на засудженого обов`язки в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

23.05.2018 року засуджений був поставлений на облік і в цей же день був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання з іспитовим строком

Відповідно до ч.1 ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Тобто, закінчення іспитового строку є підставою для звернення органу пробації з поданням до суду про звільнення засудженого від призначеного йому покарання (якщо він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину).

Відповідно до ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71,72 КК України.

Як встановлено судом, в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді перебуває кримінальне провадження (ЄРДР № 0001837 від 01.10.2018) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань злочин, в якому обвинувачується засуджений ОСОБА_4 вчинений в період іспитового строку, визначеного останньому вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року.

Як вже було зазначено вище, умовою для звільнення засудженого від призначеного покарання, після закінчення іспитового строку, є не тільки виконання покладених на нього обов`язків, а й не вчинення нового злочину.

При цьому, в законі, згідно його змісту, мова йде саме про вчинення злочину, а не про визнання особи винною у вчиненні злочину на підставі вироку суду, який набрав законної сили, оскільки сам факт вчинення нового злочину пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за новий злочин набере законної сили.

Вказані обставини не суперечать вимогам ст. 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України, як це зазначено в ч. 3ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання органу пробації подано передчасно, на даний час відсутні підстави для задоволення подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні начальника Центрально-Міського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1