Справа № 161/3193/20
Провадження № 1-кс/161/1535/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 березня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , представників володільців тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на сушильний комплекс, який складається із столу подачі сировини з написом «DKM WOOD», теплегенератора, тунельної пічки,сушильного барабана, труб пневмотранспортеру, основного циклону, бункера накопичувача, електричної шафи, системи циклонів з бункером та вібростола, прес «Firma «WEKTOR» №234-2009», брикетну лінію, яка складається з брикету вальної машини «EKOBRIK» 2013 РТВ 1.00.00.000 1шт., електричної шафи 1 шт., шнекового транспортера для тирси 1 шт., витяжної установки для газів з вентилятором та трубопроводами, пакувальну лінію «устаткування плівко зварювальне МТУ - 15Т-Р, 2017 року» - 1 шт., автоматичну торцювальну плиту 1 шт., тирсо-брикет у кількості 400 шт., паперові етикетки з надписами на іноземній мові у кількості 1 000 шт., одну поліетиленову упаковку з тирсо-брикетом у кількості 12 шт., вагою 10 кг. з етикеткою на іноземній мові, що перебувають у володінні ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.

Клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000850 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.

Оскільки в ході проведення обшуку 21.02.2020 було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке, на думку слідчого, відповідає критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти вказаний арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів та просили задовольнити, володілець тимчасово вилученого майна та їх представники клопотання слідчого заперечили.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000850 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.

19.02.2020 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області було надано слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 , або за його дорученням іншому слідчому дозвіл на проведення обшуку складського приміщення, загальною площею 199,2 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належать Любомльській районній спілці споживчих товариств на праві колективної власності та яке використовує у своїй протиправній діяльності ОСОБА_5 на підставі договору оренди № 18 від 31.05.2019 з метою виявлення, фіксації та вилучення речей, предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема лісова продукція, з якої в подальшому виробляється паливні брикети (тирсо-брикети), готова продукція - паливні брикети (тирсо-брикети), електромеханічне устаткування (станки, фасувальна лінія), бухгалтерські документи (договори, свідоцтва, ліцензії, накладні, платіжки, записники з чорновими записами в яких відображено відомості про переміщення лісової та готової продукції паливної продукції (тирсо-брикети) та інші документи, грошові кошти отримані в результаті злочинної діяльності.

21.02.2020 в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено вищевказане майно, на яке слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт.

Разом із тим, судом встановлено, що фактично обшук слідчим органу досудового розслідування був проведений у складському приміщенні площею 385 кв.м. із контейнерною площадкою, за адресою АДРЕСА_1 , яке належать Любомльській районній спілці споживчих товариств, та яке орендується ОСОБА_8 згідно договору №18 від 28.12.2019.

Дозвіл на обшук вказаного складського приміщення слідчим суддею або ж володільцем майна не надавався, а тому обшук вказаного володіння та вилучення майна відбулося без законних на те підстав.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що слідчий просить накласти арешт на майно, яке є предметом господарського спору між ТзОВ «Парма груп» та ФОП ОСОБА_5 .

При цьому, посадові особи зазначеного товариства обізнані про хід досудового розслідування кримінального провадження №0000850 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України, що підтверджується надходженням до суду заяви Директора ТзОВ «Парма груп» ОСОБА_9 про підтримання клопотання слідчого про арешт майна, до фактичного отримання такого клопотання судом.

Наведені обставини, на думку суду, підтверджують доводи сторони захисту щодо намагання шляхом арешту майна у кримінальному провадженні вирішити господарсько-правові відносини, що суперечить вимогам ст.2 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчим та прокурором не доведено законних підстав для накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000850 від 18.12.2019 за ч.1 ст.241 КК України, не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому на підставі ч.1 ст.173 КПК України слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 2, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на сушильний комплекс, який складається із столу подачі сировини з написом «DKM WOOD», теплегенератора, тунельної пічки,сушильного барабана, труб пневмотранспортеру, основного циклону, бункера накопичувача, електричної шафи, системи циклонів з бункером та вібростола, прес «Firma «WEKTOR» №234-2009», брикетну лінію, яка складається з брикету вальної машини «EKOBRIK» 2013 РТВ 1.00.00.000 1шт., електричної шафи 1 шт., шнекового транспортера для тирси 1 шт., витяжної установки для газів з вентилятором та трубопроводами, пакувальну лінію «устаткування плівко зварювальне МТУ - 15Т-Р, 2017 року» - 1 шт., автоматичну торцювальну плиту 1 шт., тирсо-брикет у кількості 400 шт., паперові етикетки з надписами на іноземній мові у кількості 1 000 шт., одну поліетиленову упаковку з тирсо-брикетом у кількості 12 шт., вагою 10 кг. з етикеткою на іноземній мові, що перебувають у володінні ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти з дня її оголошення.

Слідчий суддя