У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху

16 серпня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про перевірку вказаного судового рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст.427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Згідно з ч.1 ст.424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженої в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки ОСОБА_4 зазначила про скасування тільки вироку Павлоградського районного суду Дніпропетровської області, не оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, якою вказаний вирок залишено без змін.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року стосовно неї залишити без руху і встановити строк, що становить 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3