Справа №639/4375/19
Провадження №1-кп/639/439/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 26.03.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.11.2012 року Нововодолажським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.01.2014 року вирок змінено та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, 04.08.2014 року звільнений з Олексіївської виправної колонії (№25) Харківської області згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2014 року на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 19.03.2019 року приблизно о 09 годині з метою вчинення крадіжки металобрухту цілеспрямовано прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає раніше не знайомий йому ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку підійшов до паркану, яким огороджено територію вказаного домоволодіння, переліз через нього та проник на територію домоволодіння.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для проникнення на територію домоволодіння, яку слід вважати сховищем.
Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи на території двору вказаного домоволодіння, за відсутності сторонніх осіб, звернув свою увагу на господарське приміщення, дах якого вкритий алюмінієвими листами. Після цього у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення помічених ним алюмінієвих листів.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та, впевнившись, що йому ніхто не зможе завадити довести задуманий злочинний намір до кінця, підійшов до вищевказаного господарського приміщення, а потім, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно заволодів двома алюмінієвими листами вартістю 212 грн. 01 коп., зірвавши їх руками з даху, а потім із застуванням фізичної сили згорнув навпіл та перекинув через паркан.
Надалі, ОСОБА_4 пройшовши до гаражу, розташованого неподалік, від вищевказаного господарського приміщення, помітив на землі, поряд з вхідними дверима 4 металеві батареї, якими також вирішив таємно заволодіти.
Продовжуючи втілювати в життя свій злочинний задум, охоплений єдиним протиправним умислом, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно заволодів 4 металевими батареями, загальною вартістю 301 грн., перенісши їх почергово до паркану, та перекинувши через нього.
Таким чином ОСОБА_4 у період з 09 години до 09 години 30 хвилин вчинив усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням у сховище.
Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 513 грн. 01 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №1274 від 15.04.2019 року.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 19.03.2019 року приблизно о 09 годині він проходив по вулиці по пров. Баварському, неподалік від буд. 9, після чого вирішив вчинити крадіжку металобрухту. Надалі він переліз через паркан та проник на територію двору, де із даху господарського приміщення викрав два алюмінієві листи, а із території двору викрав 4 металеві батареї, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим в подальшому на власний розсуд. Так, 2 алюмінієві листи він продав приблизно за 100 грн., а металеві батареї здав на пункт приймання металобрухту за 300 грн. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

З показань обвинуваченого ОСОБА_4 , на даний час все викрадене майно повернуто потерпілому та претензій матеріального характеру потерпілий не має, у вчиненому він щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, неодружений, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку в лікаря психіатра в КЗОЗ «Міський психоневрологічний диспансер №16» з діагнозом: шизофренія, параноїдний тип, безперервний перебіг», є зареєстрованим та має постійне місце проживання.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №368 від 20.06.2019 р., ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі шизофренії, параноїдний тип, в стані ремісії, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував в стані вищевказаних психічних розладів. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Крім цього, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , психічний стан обвинуваченого в момент вчинення злочину, зокрема його обмежена осудність.
Згідно ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, наявність 2 (двох) пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу на суму 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.), які перерахувати на р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Скасувати арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.2019 року по справі №639/2182/19 (провадження №1-кс/639/1335/19).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 2 (два) алюмінієві листа та 4 (чотири) металеві батареї, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутими останньому як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1