Справа №198/938/19
Номер провадження 1-кс/0198/269/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року слідчий суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000264 від 25.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25.11.2019 року слідчий СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна, внесеного в кримінальному провадженні № 0000264 від 25.11.2019 року.
У поданому клопотанні слідчий , з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно (шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування останнім), вилучене в ході огляду місця події від 25.11.2019 року (ділянки лісосмуги, розташованої поблизу с. Роз`їзд Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області ), а саме: 107 дерев`яних колод, бензопилу марки «КЕNTAVR», жовтого кольору, моделі БП-4521 ТН; поліетиленову сумку у якій знаходяться пляшка з бензином та пляшка з мастилом; автомобіль марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску; причіп моделі КМЗ 8136, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 1991 року випуску, що після вилучення зберігається на території Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області за адресою - смт. Юр`ївка, вул. Енергетиків, 1.
Клопотання обгрунтовується тим, що в провадженні СВ Юр`ївського ВП перебувають матеріали кримінального провадження № 0000264 від 25.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за фактом того, що 25.11.2019 року, приблизно о 01-10 год., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , знаходячись в лісосмузі, розташованій поблизу с. Роз`їзд Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області, незаконно здійснили порубку зелених насаджень до припинення їх росту.
25.11.2019 року, під час огляду місця події, а саме ділянки лісосмуги, розташованої поблизу с. Роз`їзд Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області було виявлено - 107 дерев`яних колод, бензопилу марки «КЕNTAVR», жовтого кольору, моделі БП-4521 ТН; поліетиленову сумку у якій знаходяться пляшка з бензином та пляшка з мастилом; автомобіль марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 ; причіп моделі КМЗ 8136, д.н.з. НОМЕР_2 .
25 листопада 2019 року постановою слідчого вилучене під час огляду місцевості вищевказане майно визнано речовими доказами та залишено на зберіганні в Юр`ївському ВП.
На думку органу досудового розслідування вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, є речовими доказами по кримінальному провадженню, а саме знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак, з метою забезпечення їх збереження на останні необхідно накласти арешт.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав частково - арешт на майно у вигляді дерев`яних колод, бензопили та сумки з пляшками бензину та мастила просив накласти у вигляді заборони відчудження, розпорядження та користування таким, при цьому арешт на автомобіль та причеп вважав можливим накласти у вигляді заборони відчуження такого майна, без позбавлення права користування та розпорядження таким, передавши останнє на відповідальне зберігання володільцю такого ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце проведення такого сповіщена належним чином (а.с.28), при цьому, відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України її неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Володілець майна ОСОБА_4 (володілець автомобіля та причепа) в судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечував, однак просив автомобіль та причеп передати йому на відповідальне зберігання, пояснивши , що зобов`язується не вчиняти будь-яких дій щодо пошкодження, знищення таких, тощо і вони необхідні йому для особистого використання в домашньому господарстві (у зв`язку з вирощуванням худоби).
При цьому вказав, що останнє дійсно належить йому, автомобіль та автомобільний причеп були придбані ним, приблизно в 2014-2015 роках та з цього часу перебувають в його користуванні та володінні, без переоформлення реєстраційних документів.
Викликати безпосередньо в судове засідання громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на автомобіль та причеп зазначені власниками останніх (а.с.20-21), суд об`єктивно не має можливості, оскільки з наданого до суду документу - (рапорту (а.с.19), місце знаходження останніх та будь-які засоби зв`язку з ними наразі не встановлені.
Володілець майна ОСОБА_5 (володілець бензопили та поліетиленової сумки з пляшкою бензину та пляшкою мастила) в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Вивчивши клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, а зокрема слідчого, володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові матеріали додані до клопотання, приходжу до наступних висновків:
- так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь якої фізичної, або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Витягом з ЄРДР № 0000264 стверджується, що слідчим за ознаками ч. 2 ст. 246 КК України розслідується факт незаконної порубки дерев за попередньою змовою групою осіб, що мав місце 25.11.2019 року, близько 01-10 години, в лісосмузі, розташованій поблизу с. Роз`їзд Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області (а.с. 8).
Факт виявлення майна, яке було вилучено слідчим в ході огляду місця події та на яке слідчий просить накласти арешт, підтверджений в судовому засіданні копією протоколу огляду місця події від 25.11.2019 року (а.с. 10-11).
Згідно постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.11.2019 року вилучене в ході огляду місця події майно, згідно вищевказаного в ухвалі переліку, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000264 та передане на зберігання до Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 12).
Вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України про те, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна слідчим дотримано.
Частина 2 статті 246 КК України встановлює відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Надана слідчим інформація дає достатні підстави для того, щоб вважати, що злочин могло бути вчинено. При цьому, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обгрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Отже, надані слідчим докази дають достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.
Під знаряддями злочину в таких справах треба розуміти предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися для незаконної порубки дерев , а також для полегшення вчинення зазначених дій: транспортні засоби (останні можуть бути визнані знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі незаконної порубки дерев, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складним).
З огляду на дане , суд погоджується, що вилучені в ході огляду місця події 107 дерев`яних колод, бензопила марки «КЕNTAVR» жовтого кольору, моделі БП-4521 ТН; поліетиленова сумка у якій знаходяться пляшка з бензином та пляшка з мастилом; автомобіль марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 ; причіп моделі КМЗ 8136, д.н.з. НОМЕР_2 , можуть бути безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, при цьому вказані речі дійсно можуть бути речовими доказами незаконної порубки дерев, зокрема, з ними можуть проводитися певні експертизи, останні відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, знаряддям вчинення злочину, а тому на останні має бути накладено арешт для їх збереження в якості речового доказу, що саме на цій початковій стадії є необхідним для з`ясування всіх обставин справи, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, пересування, передачі , втрати вказаного майна.
Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.
Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності збереження речових доказів, які ймовірно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, що завдають шкоду суспільству, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості.
Таким чином, загальний інтерес виправдовує втручання , яке не можна розглядати як невідповідне переслідуваній меті.
Як вбачається з клопотання, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування останнім.
Разом з цим, вирішуючи питання про накладення арешту на майно у вигляді автомобіля та причепа, суд, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, вважає можливим застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а зокрема, шляхом заборони відчуження такого майна без позбавлення володільця права користування та розпорядження таким.
Приймаючи таке рішення, суд, виходить з вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, у відповідності до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Проте, звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль та причеп саме шляхом позбавлення права користування, розпорядження, відчуження цим майном, слідчий не навів у своєму клопотанні доказів (або, принаймні, доводів) про існування обставин, які б вказували на те, що у разі незастосування обмеження у вигляді заборони користування та розпорядження таким майном можуть настати наслідки, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України.
Також, сам автор клопотання в судовому засіданні вважав можливим обмежитися лише позбавленням права на відчуження щодо автомобіля та причепу.
Крім цього, суд при прийнятті вказаного вище рішення враховує принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження,
Відтак, вимоги в частині позбавлення права розпорядження та користування вилученим майном у вигляді автомобіля та причепу, суд не вважає такими, що підлягають до задоволення.
Слідчий суддя вважає необхідним передати вилучені автомобіль та причеп під розписку на відповідальне зберігання володільцеві майна ОСОБА_4 , зобов`язавши останнього надати вказані автомобіль та причеп, в разі необхідності, для проведення слідчих дій із їх використанням та попередивши такого про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, оскільки вказані транспортні засоби необхідні йому для особистого використання в домашньому господарстві. Разом з тим, особа якій на відповідальне зберігання передані автомобіль та причеп, зобов`язана зберігати та не відчужувати такі.
Отже, з урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити частково:
- наклавши арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді 107 дерев`яних колод, бензопили марки «КЕNTAVR», жовтого кольору, моделі БП-4521 ТН, поліетиленової сумки у якій знаходяться пляшка з бензином та пляшка з мастилом, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування останніми;
- наклавши арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді автомобіля марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску; причепа моделі КМЗ 8136, д.н.з. НОМЕР_2 , 1991 року випуску, шляхом заборони їх відчуження у будь який спосіб, передавши при цьому останні на відповідальне зберігання особі, в якої вони перебувають у правомірному користуванні.
Водночас слідчий суддя роз`яснює , що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за відповідним клопотанням, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необгрунтовано (ст. 174 КПК України).
Керуючись ст. ст. 98, 170 - 175, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000264 від 25.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 25.11.2019 року в ході огляду місця події майно, а саме: 107 дерев`яних колод, бензопилу марки «КЕNTAVR», жовтого кольору, моделі БП-4521 ТН, поліетиленову сумку у якій знаходяться пляшка з бензином та пляшка з мастилом, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування таким до скасування арешту майна у встановленому законом порядку, залишивши останнє на зберіганні в Юр`ївському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою вул. Енергетиків,1 смт. Юр`ївка Дніпропетровської області.
Накласти арешт на тимчасово вилучені 25.11.2019 року в ході огляду місця події автомобіль марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, причеп моделі КМЗ 8136, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 1991 року випуску, шляхом заборони відчуження їх у будь який спосіб до скасування арешту у встановленому нормами діючого КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Автомобіль марки «ВАЗ 21213», д. н. з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, причеп моделі КМЗ 8136, д.н.з. НОМЕР_2 , 1991 року випуску передати під розписку на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 , зобов`язавши останнього надати вказані автомобіль та причеп, в разі необхідності, для проведення слідчих дій із їх використанням.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації).
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали фізичним особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Особам, які не були присутні під час оголошення ухвали про арешт майна, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1