СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «ТХОРІВСЬКЕ», на бездіяльність слідчого з ОВС ВРКП СУФР ГУ ДФС в Київській області, яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000020 від 06.03.2018, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Скарга обґрунтована тим, що в період часу з 04.04.2018 року по 17.04.2018, в період з 16.07.2018 по 17.07.2018, в період з 29.11.2018 по 30.11.2018, під час обшуку складського приміщення, що за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42, проведеного на підставі ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва було вилучено майно, яке належить на праві власності ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ», згідно протоколів обшуків.
На думку адвоката, вказане майно не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на обшук. Крім того, адвокат зазначив, що ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» немає відношення до будь-якої незаконної діяльності з підакцизними товарами. Тому, дане майно, на думку адвоката, відноситься до тимчасово вилученого майна, яке, за відсутності клопотання про арешт майна, повинно бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено. Крім того, адвокат просив у своїй скарзі визнати протиправною бездіяльність прокурора, слідчого щодо невинесення постанови про повернення речей.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час та день розгляду скарги повідомлявся належним чиномю. Надав заяву, в якій підтримав подану скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Надійшов лист за підписом ОСОБА_4 , в якому останній просив відкласти розгляд скарги, посилаючись на перебування прокурора відділу ОСОБА_5 у основній щорічній відпустці та зайнятість інших процесуальних керівників у судових засіданнях. Проте, підтверджуючих документів не надав. Зважаючи на викладене, а також на те, що справа тривалий час перебуває в провадженні слідчого судді, а явка прокурора, слідчого відповідно до ст.306 КПК України за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою, слідчий суддя вважає провести розгляд скарги за їх відсутності.
Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуків за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42, яке орендує ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» в ПАТ Компанія «ЕЛЬБА» з метою відшукання та вилучення знаряддя кримінального правопорушення, незаконно виготовлених, придбаних підакцизних товарів, обладнання та сировини для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, документації, яка підтверджує придбання, транспортування, прийом та збут незаконно виробників та відправників незаконного виготовлених підакцизних товарів та інша інформація, яка має значення для досудового розслідування; комп`ютерної техніки, на яких зберігається загальна інформація щодо реалізації та закупівлі підакцизних товарів, а також інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; грошових коштів, одержаних від збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.
Вказує, що ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» та забов`язано слідчого/прокурора в рамках кримінального провадження №0000020 від 06.03.2018 року повернути ТОВ «ТХОРІВСЬКЕ» вилучене під час проведення обшуків в період часу з 04.04.2018 року по 17.04.2018, в період з 16.07.2018 по 17.07.2018, в період з 29.11.2018 по 30.11.2018 майно, що за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42.
Адвокат стверджував, що слідчими суддями встановлено, що вилучене майно було придбане ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» в Деражвного підприємства спиртової та лікерно - горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» та ТОВ «ЛІНКС ЛАБОРАТОРІЯ». Наголошував, що в судових засіданнях ні слідчий, ні прокурор не надали жодних доказів, що вилучене майно є незаконно виготовленим підакцизним товаром, що підтверджується і проведеними експертизами, а саме висновками експертів від 24.05.2018 року за №10/59 Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, висновком експерта від 19.11.2018 за №11-1/444 Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, висновком експертів від 28.12.2018 за №27782/18-53/27997/18-34/29545-29571/1883//18-34 Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру та висновком експерта від 27.12.2018 за №12-4/2062.
Що стосується доводів органу досудового розслідування про відповідність вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України, то вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги, оскільки постанова слідчого про визнання речовими доказами вилучених, в період часу з 29.11.2018 по 30.11.2018, під час обшуку в складському приміщенні, що за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42, незаконно виготовлених спиртовмісних рідин, винесена формально та не містить обґрунтованості того, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Посилання ж слідчого у вказаній постанові на те, що в ході обшуку не було представлено документів на походження рідини, є непереконливими, оскільки дана слідча дія проводилася без участі уповноважених представників ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ», в наслідок чого була порушена процедура проведення обшуку, передбачена ст. 236 КПК України, відповідно до якої слідчий повинен вжити належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушенні.
Однак, слідчий, залишив вказані вимоги КПК України поза увагою, та в протоколі обшуку зазначив, що під час даної слідчої дії приймав участь представник ТДВ «Тхорівське», який є охоронцем даного складського приміщення, в якому було проведено обшук. Разом з тим, в порушення вимог ст. 236 КПК України слідчим не було встановлено його особу та його повноваження на представництво прав та інтересів ТДВ «Тхорівське».
Разом з тим, вказані твердження слідчого, були спростовані наданими адвокатом під час судового розгляду документами, які підтверджують походження вилученого під час обшуку майна, яке належить на праві власності ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ», зокрема, технічними умовами Концентрату Естеро-Сивушного; технічними умовами Розріджувача органічного для лаків, фарб та розчинників «РОЛФ»; технічними умовами прийнятими «Угерським спиртовим заводом» щодо засобу проти обмерзання «ЗИМА-У»; експертним висновком № К-2019/2 щодо визначення коду товару, згідно за УКТ ЗЕД; експертним висновком № К-2019/4 щодо визначення коду товару, згідно за УКТ ЗЕД; висновком експертом № 10/59 від 24.05.2017р. матеріалів, речовин і виробів; договорами поставки; товарно-транспортними накладними на переміщення спирту етилового: № П04Но000008 від 09.11.2018р., № П04Но000016 від 16.11.2018р., № П04Но000020 від 22.11.2018р., № П04Но000026 від 27.11.2018р.; посвідченнями про якість концентрату естеро-сивушного № 394 від 09.11.2018р., № 411 від 16.11.2018р., № 422 від 22.11.2018р., № 435 від 27.11.2018р.; податковою накладною № 1388 від 22.11.2018р.
Доводів на спростування вказаних обставин, слідчим не було надано. Крім того, під час судового розгляду слідчий не надав жодного доказу, зокрема, висновку експерта, який би підтвердив той факт, що вилучене майно є незаконно виготовленими підакцизними товарами.
Крім цього, під час судового розгляду було встановлено, що під час проведення обшуку в складському приміщенні, що за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42, органом досудового розслідування не було відшукано та вилучено обладнання, за допомогою якого, за версією слідства, з вилученого майна незаконно виготовлялися підакцизні товари, та слідчим не доведено слідчому судді, яким чином вилучена продукція була перероблена. Хоча при цьому, сам слідчий зазначив, що в даному складському приміщенні знаходилася готова продукція (яка за твердженням заявників виробляється саме з вилученої сировини), проте вона не вилучалася, у зв`язку з відсутністю в цьому потреби.
Однак, не зважаючи, що у органа досудового розслідування була відсутня інформація про те, що вилучена під час обшуку сировина була призначена для незаконного виготовлення підакцизних товарів, тому відповідно до вимог КПК України має статус тимчасово вилученого майна, проте слідчий залишив ці обставини поза увагою та з відповідним клопотанням про арешт вказаного майна до суду не звертався.
Окрім цього, вказував, що прокурор ОСОБА_5 не виконав ухвали слідчих судді щодо повернення їм майна. Даний факт був зафіксований працівниками Сквирського ВП ГУ Національної поліції в Київськфі області про вчинення злочину.
Встановленні обставини вказують на порушення приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, якими передбачений порядок і строк звернення слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, та мають своїм наслідком повернення тимчасово вилученого майна особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.
Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.
Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.
Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.
З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.
Як встановлено в ході судового розгляду, слідчими суддями Солом`янського районного суду м. Києва винесені ухвали якими забовязано слідчого повернути майно ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ». Також встановлено, що слідчий умисно не повідомив слідчого суддя про закінчення строку досудового розслідування та про наявність ухвал про повернення майна майна. яке вилучене під час трьох обшуків та не повертає його.
Майно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ», за твердженням адвоката, завдано матеріальну шкоду близько 10 000 000 грн., підприємством не сплачуються кредит в розмірі 1 000 000 грн., який було отримано в ПриватБанк. відсотки за який не сплачуються протягом 1 року, а підприємство призупинило господарську діяльність та звільнено 15 працівників, оскільки за відсутності сировини, яка вилучена правоохоронними органами ТДВ «Тхорівське» не може вести законну підприємницьку діяльність.
На підставі викладених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що таке втручання не відповідає принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та призвело до обмеження права власності осіб на безперешкодне користування своїм майном та особливого і надмірного тягарю для особи.
За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого слідчого з ОВС ВРКП СУФР ГУ ДФС в Київській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000020 від 06.03.2018р., повернути Товариству з додатковою відповідальністю «ТХОРІВСЬКЕ», вилучене під час обшуків майно, проведених в період часу з 04.04.2018 року по 17.04.2018, в період з 16.07.2018 по 17.07.2018, в період з 29.11.2018 по 30.11.2018 за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42, на підставі ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2019, 20.03.2019 та від 03.04.2019.
Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльність прокурора, слідчого щодо невинесення постанови про повернення речей, оскільки прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до вимог ст. 307 КПК України не передбачено.
За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 167, 169, 236, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «ТХОРІВСЬКЕ» задовольнити частково.
Зобов`язати уповноваженого слідчого з ОВС ВРКП СУФР ГУ ДФС в Київській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 06.03.2018р., повернути Товариству з додатковою відповідальністю «ТХОРІВСЬКЕ», вилучене під час обшуків майно, проведених в період часу з 04.04.2018 року по 17.04.2018, в період з 16.07.2018 по 17.07.2018, в період з 29.11.2018 по 30.11.2018 за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Тхорівка, вул. Сквирська, 42.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1