Справа № 127/7762/18
Провадження №11-кп/801/1135/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження відносно нього закрито,

-стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок;

-скасований арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2018 на паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, які перебували у володінні ОСОБА_7 та вилучені співробітниками поліції 16.02.2018;

-вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місця, дати та часу, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб метадон, який в подальшому зберігав при собі.
16.02.2018 о 13:08 год. працівниками Управління патрульної поліції у м. Вінниця під час патрулювання згідно маршруту по 2-му провулку Юності, в м. Вінниці поблизу буд. 1Б, що біля «АЗС №6», було помічено ОСОБА_7 , який побачивши службовий автомобіль патрульної поліції, почав себе поводити схвильовано чим привернув до себе увагу патрульних поліцейських та викликав до себе підозру у зберіганні заборонених речей та речей які заборонені в обігу.
На підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» було здійснено перевірку документів у даної особи, та відповідно до ст. 34 цього ж закону, було здійснено поверхневу перевірку останнього, під час чого при огляді його в`язаної чорної шапки, за відворотами було виявлено паперовий згорток з речовиною кристалічного походження білого кольору. Даний паперовий згорток із речовиною кристалічного походження вилучено та упаковано до прозорого полімерного пакету із паперовою біркою на якій поставили свої підписи всі учасники огляду місця події та опечатана печаткою Вінницького відділу поліції «Для довідок».
Згідно висновку експерта № 503 від 01.03.2018 року надана на дослідження кристалічна речовина масою 0,1016 г., містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено - метадон, маса якого становить 0,0709 г.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним лікуванням від наркоманії, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, вважає ухвалу незаконною через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить її скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово вживав наркотичні засоби, до вчинення злочину не намагався самостійно звернутись до лікувального закладу з метою пройти курс лікування від наркоманії, вважає, що звернення останнього до лікувального закладу є лише засобом уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, судом не враховано те, що відповідно до висновку КП ВОНД «Соціотерапія №74 від 27.02.2018 ОСОБА_7 не виявляє ознак наркоманії та не потребує лікування. Також суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави 1144 грн процесуальних витрат по залученню експерта, що не передбачено законом, оскільки питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні, викладеному у формі вироку.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу частково лише в частині необхідності виключити з резолютивної частини вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.
Так, згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності у такому випадку слугують два елементи, а саме: добровільне звернення особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
З наявної в матеріалах кримінального провадження довідки, виданої Вінницьким обласним наркологічним диспансером «Соціотерапія» від 02.05.2018 №26 ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 10.04.2018 по 01.05.2018 та пройшов курс лікування. В ході лікування встановлено діагноз: F-11,252 розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (кристалічний метадон), систематичне вживання. Синдром залежності ІІ ст.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 74 від 27.02.2018 року ОСОБА_7 не виявляє ознак наркоманії. Виявляє ознаки зловживання метадоном.

В ході судового розгляду допитувалась лікар КП «ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_10 , яка повідомила, що лікування від наркоманії та лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів є абсолютно тотожними поняттями. На даний час згідно нової класифікації МКЛ-10 діагноз наркоманія звучить як розлад психіки та поведінки. ОСОБА_7 дійсно пройшов лікування в КП ВОНД «Соціотерапія» від наркозалежності.
Крім того, на переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, які би свідчили, що ОСОБА_7 проходив лікування виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Звернувся він до лікувального закладу та розпочав лікування ще до початку судового розгляду по суті обвинувачення в суді першої інстанції і об`єктивних підстав не довіряти поясненням ОСОБА_7 , що до лікувального закладу він звернувся з метою вилікуватися від наркоманії колегією суддів також не встановлено.
Отже, суд вірно звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України та кримінальне провадження закрив.
Разом з тим, стягуючи з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати суд припустився помилки.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 368 КПК України, ч.4 ст. 374 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні, викладеному у формі вироку, яким, відповідно, завершується провадження на стадії судового розгляду, а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч.2 ст. 124 КПК України, стягнувши з ОСОБА_7 на користь держави 1144, 00 грн. процесуальних витрат за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, що є підставою для зміни судового рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити, виключивши з її резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1144, 00 грн.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: