ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.11.2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000325 від 15.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.11.2019 року клопотання старшого слідчого СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна задоволено та накладено арешт на транспортний засіб марки «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , користувачем якого, згідно доручення, є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового утримування транспортних засобів Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернення його ОСОБА_8 .

ЄУН №716/2203/19 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Провадження №11-сс/822/265/19 Головуючий: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Аргументуючи свої вимоги апелянт зазначає, що своїм рішенням слідчий суддя фактично без вагомих підстав обмежив ОСОБА_8 у праві користування даним транспортним засобом. У рішенні слідчий суддя не навів, у чому ж полягає значення даного автомобіля, як речового доказу. Також вважає, що судом не наведено передбачених ст.170 КПК України об`єктивно існуючих ризиків.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини зазначені в ній, міркування прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 15.11.2019 року за заявою ОСОБА_10 слідчим СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України внесені відомості в ЄРДР за №000325 про те, що 15.11.2019 року о 04-55 годині в с. Чуньків невідомі особи шляхом віджиму метало пластикових дверей проникли в приміщення магазину «Супермаркет», що належить ОСОБА_10 , мешканцю м. Заставна, звідки таємно викрали розрахунковий термінал, який належить фірмі «Контрактовий дім» (а.с. 3).

15.11.2019 року в ході огляду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_11 виявлено та вилучено речі, грошові кошти, металевий інструмент, мобільні телефони, які перебували всередині транспортного засобу марки «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також сам автомобіль (а.с. 11-12).

Згідно постанови слідчого від 17.11.2019 року транспортний засіб марки Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) ідентифікаційний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом та поміщений на спеціальний майданчик тимчасового утримування транспортних засобів Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області (а.с. 13).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення приховування, пошкодження, зникнення, знищення, передачі, відчуження автомобіля марки «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також для забезпечення схоронності майна як речового доказу в рамках зазначених матеріалів досудового розслідування та проведення необхідних для досудового слідства слідчих дій, накладення арешту на автомобіль в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави обґрунтовано вважати, що зазначений автомобіль відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, вказане майно може бути використано у якості доказу у кримінальному провадженні.

Отже арешт на автомобіль був накладений з дотриманням вимог Закону, і доводи апеляційної скарги вочевидь суперечать наявним матеріалам.

Суттєвих порушень, які б слугували зміні або скасуванню ухвали, колегією суддів не вбачається.

Ухвала за змістом є належно вмотивованою обґрунтованою та законною.

Таким чином апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.11.2019 року про арешт майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3