Справа № 462/5176/19
провадження 1-кс/2037/19
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002537 від 13.08.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про арешт майна,

встановив:
Старший слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , звернулася в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: спортивні штани чорного кольору, футболку синтетичну, синього кольору з кольоровим орнаментом, кросівки «Adidas», синього кольору, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене і вилучене під час обшуку від 13.08.2019 року та відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002537.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна ОСОБА_5 , який подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0002537, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0002537, 13.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.186 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2019 року у Залізничний ВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , який просить вжити заходів до невідомої особи, яка 12.08.2019 року, близько 20.30 год., проникла в його квартиру АДРЕСА_1 та відкрито заволоділа ноутбуком марки «НР» чорного кольору та шкатулкою з прикрасами, після чого з місця події скрилася. ОСОБА_6 спробував затримати вказану особу, однак злочинець вибіг з квартири з викраденим майном, втікаючи від потерпілого злочинець втратив частину викраденого майна, а саме, шкатулку з прикрасами, а також мобільний телефон марки «Нокіа». В подальшому потерпілий дані речі (шкатулку з прикрасами та мобільний телефон злочинця) забрав до приміщення своєї квартири.
Згідно рапорту о/у ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , в якій можуть знаходитися викрадені речі, а саме ноутбук чорного кольору марки «НР», біжутерія, знаряддя вчинення злочину (відмички, спеціально пристосовані предмети тощо), а також взуття, в яке була одягнена особа, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та слід якого було вилучено з місця події.
13.08.2019 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено спортивні штани чорного кольору, футболку синтетичну, синього кольору з кольоровим орнаментом, кросівки «Adidas», синього кольору.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час обшуку у підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається із постанови старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 13.08.2019 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002537.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказані у клопотанні речі вилучені під час обшуку, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дані речі є речовими доказами, можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002537 від 13.08.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на спортивні штани чорного кольору, футболку синтетичну, синього кольору з кольоровим орнаментом, кросівки «Adidas», синього кольору, які належать ОСОБА_5 та які були вилучені 13.08.2019 року в ході обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1