Справа № 357/4617/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 кримінальне провадження № 0000816 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурори Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_7

представник потерпілої ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

9.03.2019 року близько 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Першотравнева в м. Біла Церква Київської області, зі сторони вул. О.Гончара, в напрямку до вул. Логінова м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух», тобто водій ОСОБА_4 був не уважним до дорожньої обстановки, виїхав на забороняючий йому рух (червоний) сигнал світлофора на регульоване світлофорними об`єктами перехрестя вулиць Першотравнева - Водопійна в м. Біла Церква, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 217230» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив пасажира ОСОБА_9 та рухався на дозволяючий йому рух (зелений) сигнал світлофора по вул. Водопійна зі сторони вул. Привокзальна в напрямку бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 217230» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці. Дане ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 8.7.3.(е), Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Органами досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, при цьому обставини, викладені у обвинуваченні не оспорює та дав показання, які повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам, та додав, що після того як трапилася дорожньо-транспортна пригода він визвав швидку потерпілій. Щиро розкаюється у скоєному, водночас попросив вибачення у потерпілої, просить суворо не карати, та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це являється джерелом його доходу. Пояснив, що раніше він не мав можливості попросити вибачення у потерпілої, оскільки постійно знаходився в м. Києві по роботі. Цивільний позов визнав в повному обсязі. Матеріальну шкоду в даний час не має можливості відшкодувати, оскільки не має постійного місця роботи, в даний час в пошуках роботи, та має намір повністю відшкодувати завдану шкоду потерпілій.

Вказані показання обвинуваченого свідчать про повне визнання ним своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпіла та представник потерпілої не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив необережний злочин середньої тяжкості, наслідки, які настали від його вчинення у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілої.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілої.

Таким чином, оцінюючи в сукупності докази усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя, та не схильний до систематичного вчинення злочинів, з низьким ризиком його повторного вчинення.

Крім того, суд бере до уваги думку потерпілої та її представника щодо міри покарання, які вважають, що обвинувачений має понести покарання відповідно санкції статті та просили не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки це може вплинути на відшкодування завданої ним шкоди.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті без позбавленням права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а також обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення його без відбування покарання у виді обмеження волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

24.06.2019 року потерпіла ОСОБА_9 звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 17 088 грн., що складає вартість лікарських препаратів та матеріалів медичного призначення, вартості проведення медичних обстежень та додаткових витрат та компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 та її представник цивільний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи визнання цивільного позову, крім того характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_9 , характер немайнових втрат, стан її здоров`я, тривалий період лікування, болісні лікувальні та діагностичні процедури та постійний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги та страху, суд вважає, що він підлягає до задоволення в повному обсязі, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «ВАЗ 217230», державний номерний знак НОМЕР_3 , який було тимчасово вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та зберігається на майданчику тимчасового утримання по вул. Матросова, 48-а в м. Біла Церква повернути власнику ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було тимчасово вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та зберігається на майданчику тимчасового утримання по вул. Матросова, 48-а в м. Біла Церква повернути власнику ОСОБА_10 .

Сягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у справі на проведення судових експертиз на користь держави в сумі 2 512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди заявлений потерпілою ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 17 088 (сімнадцять тисяч вісімдесят вісім) грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн., а всього 117 088 (сто сімнадцять тисяч вісімдесят вісім) грн.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1