Ухвала
Іменем України
11 липня 2019 року
м. Київ
справа № 754/11762/17
провадження № 51-2995 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у відношенні виправданого ОСОБА_4
встановив:
18 червня 2019 року Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду касаційну скаргу прокурора через її невідповідність вимогам п. 4 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга після усунення недоліків за підписом прокурора від 08 липня 2019 року.
Прокурор у межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПК України не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, у повному обсязі не усунув, а подав аналогічну за змістом скаргу, в якій формально посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не наводить обґрунтування незаконності судових рішень з цих підстав та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 370, 412, 413, 415, 419 КПК України.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК України, про що було наголошено прокурору в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга прокурора підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у відношенні виправданого ОСОБА_4 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3