печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням із заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Генеарльної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що другим слідчим відділом Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідуваньздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002311 від 30.10.2019, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час зустрічі, яка відбулася 04.11.2019 приблизно о 20 год. 00 хв. на перехресті вулиць Феодори Пушиніної та Семашка у м. Києві, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів США (що на день вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 24 738 гривень) за невчинення ним дій, направлених на фактичне виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме на 1/3 (одну третю) частку квартири АДРЕСА_1 , шляхом ненаправлення її державному реєстратору. Одержавши частину неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів США, ОСОБА_5 висловив погрозу ОСОБА_6 , що в разі ненадання останнім до наступного дня другої частини неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США він забезпечить виконання відповідної ухвали, наслідком чого стане фактичне накладання арешту на майно ОСОБА_6 та його можлива подальша конфіскація.

Під час зустрічі, яка відбулася 05.11.2019 о 15 год. 40 хв. на бульварі Тараса Шевченка у м. Києві, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США (що на день вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 49 580 гривень) за невчинення ним дій, направлених на фактичне виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме на 1/3 (одну третю) частку квартири АДРЕСА_1 , шляхом ненаправлення її державному реєстратору.

Після цього, 05 листопада 2019 о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено 20 купюр номіналом по 100 доларів кожна, які 05 листопада 2019 були вручені свідку ОСОБА_6 для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

В цей же день, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, відшукання частини грошових коштів у сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 04.11.2019 та інших предметів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, а також врятування майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , службовий кабінет № 324 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві.

В ході обшуку в службовому кабінеті № 324 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 109 виявлено матеріали кримінального провадження № 0000192 від 10.10.2011 року в 4 томах, з яких зроблено копії на 221 арк., які вилучено.
Вказані документи безпосередньо стосуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України слідчим Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000192.
Крім цього, 05.11.2019 начальником Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 надано добровільну згоду на проведення слідчих дій у службовому кабінеті № 324 за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, б. 109.

Також 06.11.2019 року постановою слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , вилучені в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_5 документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002311.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України вимагання та одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Крім цього, 06.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна та в подальшому можливої його конфіскації виникла необхідність у накладенні арешту на майно, слідчий просив клопотання задовольнити.
У засідання слідчий не з`явився звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Постановою слідчого - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на документи, які було вилучено в ході обшуку службового кабінету № 324 приміщення Святошинського УП ГУ НП у м. Києві по просп. Перемоги, 109 у м. Київ, а саме копії матеріалів кримінального провадження № 0000192 від 10.10.2018 на 221 арк.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1