Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
Судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
її представника адвоката - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 1 липня 2019 року, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого від 06 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0005817 від 25 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.
За наслідками розгляду скарги слідчий суддя прийшов до висновку що підстав для скасування постанови слідчого не має, оскільки відсутні докази наявності в діяннях ОСОБА_9 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину.
Не погодившись з ухваленим рішенням, представник потерпілої оскаржив його в апеляційному порядку. Свої вимоги мотивує тим, що повідомляючи органи поліції про нібито вчинене, зазначене вище кримінальне правопорушення. ОСОБА_9 навмисне і з корисливих мотивів ввів органи поліції в оману. Стверджує, що ОСОБА_9 було достовірно відомо, що вказані особи перебувають в його будинку з дозволу ОСОБА_10 , якій суд надав строк для звільнення зазначеного будинку до 20.12.2015 року. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та слідчого поліції про закриття кримінального провадження, постановити нову ухвалу якою матеріали кримінального провадження скерувати в начальнику слідчого відділення місцевої поліції для проведення досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 щодо незаконності ухвали слідчого судді та необхідності її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, думку прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без змін, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано.

Так, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, слідчий дійшов обґрунтованого висновку, щодо не встановлення в діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.383 КК України, зокрема й щодо умисного повідомлення ним відомостей, які не відповідають дійсності. Також, слідчим суддею встановлено, що законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, з підстав наведених у скарзі адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , - немає.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.07.2015 року належить на праві власності ОСОБА_9 , яким і надавалось повідомлення щодо вчинення злочину, передбаченого ст.162 КК України а саме, про незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.

Таким чином, станом на 24.10.2015 року ОСОБА_9 був законним власником нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на наведені обставини, твердження апелянта стосовно того, що ОСОБА_9 навмисне і з корисливих мотивів ввів органи поліції в оману є голослівними, доказів на їх підтвердження у ході апеляційного розгляду не здобуто.
Крім того, апеляційним судом з`ясовано, що у ході досудового слідства у даній справі, під час допиту ОСОБА_9 дав покази, що сторонні особи незаконно, всупереч його волі знаходились у його будинковолодінні. Згоду на їх перебування не давав.

Відповідно до приписів ст.41 основного закону України Конституції України, - «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності…Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом… Право приватної власності є непорушним.»

Враховуючи наведене, ОСОБА_9 , як власник - має право повністю розпоряджатись своїм майном. Дозволу на будь-яке перебування інших осіб він не надавав.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована, оскільки у ній викладені обставини справи, є аналіз зібраних доказів, наведені мотиви і процесуальні підстави закриття кримінального провадження. Суд першої інстанції погодився з висновком слідчого щодо доведеності відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.383 КК України у діях ОСОБА_9 .

Із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя розглянув скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 з дотриманням положень ст.ст.303, 304, 307 КПК України. Рішення слідчого судді відповідає вимогам ст.307 КПК України та містить відповідні мотиви про відмову у задоволенні скарги, з якими погоджується і апеляційний суд.

Наведені в апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 доводи, з яких він не погоджувався з ухваленим рішенням, спростовуються матеріалами кримінального провадження. Будь-яких доводів, що спростовують правильність висновку слідчого судді, апелянтом не зазначено. Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і скасуванню, за доводами апеляційної скарги апелянта не підлягає.

Відтак, підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знайшла.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 1 липня 2019 року про відмову в задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на постанову слідчого від 06 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0005817 від 25 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

___________ ____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3