Справа № 214/4810/19
1-кп/214/720/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузії, громадянина Грузії, маючого вищу освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, непрацюючого, учасника АТО, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06 травня 2019 року, приблизно о 13 годині, разом з невстановленою слідством особою, маючи при собі спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень невстановлений слідством предмет, схожий на ніж, прибули на автомобілі марки «ОПЕЛЬ ВЕКТРА», р/н НОМЕР_1 , на ділянку місцевості, розташовану поблизу будинку №21а на вул. Івана Авраменка у м. Кривому Розі, де зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , після чого невстановлена слідством особа, керуючись незначним приводом для вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з невстановленого слідством балону виприснула в напрямку обличчя ОСОБА_7 струю невідомої речовини, після чого ОСОБА_4 , підтримуючи хуліганські дії невстановленої слідством особи, став умисно штовхати ОСОБА_7 руками в тулуб, намагаючись звалити його з ніг, однак ОСОБА_7 став здійснювати активний спротив нападникам, після чого невстановлена слідством особа, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, умисно завдавала ОСОБА_7 удар кулаком руки в ділянку обличчя з правого боку, спричинивши йому тілесні ушкодження, потім спільно з ОСОБА_4 звалила ОСОБА_7 з ніг на землю, а потім, утримуючи ОСОБА_7 у положенні лежачи на спині, спільно з ОСОБА_4 стала умисно завдавати удари кулаками рук в ділянку обличчя та голови ОСОБА_7 , спричиняючи йому тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю, утримуючи в руці невстановлений слідством предмет, схожий на ніж, тобто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, умисно завдав ним ОСОБА_7 три удари в ділянку лівої сідниці, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді саден лобової області праворуч та правої скроневої області, трьох сліпих колото-різаних поранень лівої сідниці з рановими каналами у м`які тканини довжиною 5 та 8 см., які виникли від плаского колюче-ріжучого предмету та згідно висновку судово-медичної експертизи №854/1 від 19.06.2019 року відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що державну мову розуміє, однак бажає спілкуватись російською, повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Окрім показань обвинуваченого, судом були досліджені письмові документи, які задовільно характеризують особу обвинуваченого за місцем проживання та позитивно за місцем проходження служби, підтверджують відсутність у нього судимості, документи, які підтверджують, що обвинувачений має статус учасника АТО та чисельні подяки за зразкове виконання своїх службових обов`язків, медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, а також розписку потерпілого ОСОБА_7 про те, що він не має до обвинуваченого жодних претензій (т. 1 а. с. 23, 29-48, т. 2 а. с.160-164).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим вини, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого, а також письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем свого проживання та позитивно за місцем проходження служби, має статус учасника АТО та чисельні подяки за зразкове виконання своїх службових обов`язків, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у вигляді автомобіля марки «ОПЕЛЬ ВЕКТРА», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на автомобільному майданчику Саксаганського ВП КВП за квитанцією №002122, повернути законному володільцю, змиви речовини бурого кольору та розкладний ніж, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП за квитанцією №002099, знищити,куртку камуфляжну, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП за квитанцією №002099, повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .