Справа № 314/662/19
Провадження № 1-в/314/386/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Дніпровка, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
По даній справі засуджений: 18.04.2019 року вироком Радянського районного суду м. Рязань Російської Федерації за п. г ч. 4 ст. 228, ч. 3 ст. 30, ст. 64 КК України до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк покарання період з 14.01.2016 року по 17.04.2016 року. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.01.2018 року вирок Радянського районного суду м. Рязань Російської Федерації від 18.04.2016 року приведений у відповідність із законодавством України, вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.01.2016 року по 30.05.2016 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 31.05.2016 року, кінець строку: 29.08.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений у судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно-достроково так як у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні покладався на думку суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений не довів свого виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 під час тримання в ДУ «Вільнянська УВП (№ 11)» вимоги режиму утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 19.02.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення. Дані заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 отримав під час тримання в ФКУ ВК-54 УФСИН Росії по Рязанській області.

Відповідно до наданих пояснень представником колонії, засуджений ОСОБА_3 працевлаштований в їдальні установи та виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань, що підтверджується й характеристикою на засудженого ОСОБА_3 , яка міститься в матеріалах справи, але заохочень не отримав в даній установі, оскільки в колонії знаходиться менше 6 місяців, а відповідно до наказу «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», право на застосування заохочення можливе лише після відбуття в колонії засудженим 6 місяців призначеного покарання.

Крім того, згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_6 , у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, виконує роботи із самообслуговування, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, вину у скоєному злочині визнає, за час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання засудженого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Рядянського районного суду м. Рязань Російської Федерації з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.01.2018 року, на невідбутий строк, що складає 3 місяці 7 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

22.05.2019