Ухвала
Іменем України

12 вересня 2019 року
м. Київ
Справа № 712/4850/18
Провадження № 51-4031ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов залишено без розгляду, вирішено питання щодо речових доказів та розподілу процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що 30 січня 2018 року, близько 15 год 30 хв, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у місті Черкаси по вулиці Смаглія при виїзді на перехрестя з вулицею Онопрієнка проявив неуважність, порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі автомобілю BMW 530 D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого здійснив зіткнення із вказаним автомобілем, який рухався по головній дорозі. У результаті ДТП потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_7 задоволено частково.
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , а провадження в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.
В решті - вирок залишено без змін.
У касаційній скарзі потерпілим ОСОБА_4 , викладено вимогу про скасування вказаних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, з посиланням на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. В обґрунтування вказує, що призначене ОСОБА_8 покарання є несправедливим, оскільки йому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження та відсутні обставини, які пом`якшують покарання. Крім цього, потерпілий не погоджується із судовими рішеннями в частині розгляду його цивільного позову та наводить обґрунтування заявлених позовних вимог.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України з огляду на таке.
Ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року про скасування вироку суду щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , і призначення нового розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку не переглядається, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновки суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи касаційної скарги засудженого про м`якість призначеного покарання є неспроможними.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання суд урахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, та призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
З таким висновком суду першої інстанції погодився і апеляційний суд, зазначивши, що суд належним чином врахував вимоги статей 65, 66, 67 КК України та обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив доводи потерпілого ОСОБА_4 про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами встановивши, що робота обвинуваченого пов`язана з керуванням транспортними засобами, а позбавлення його такого права призведе до погіршення матеріального стану його сім`ї та залишення без засобів до існування.
Колегія суддів, вважає, що призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню засудженим нових злочинів, а доводи потерпілого, викладені у касаційній скарзі, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, через м`якість, є необґрунтованими.
Переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування судових рішень, касаційним судом не встановлено.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі наведені потерпілим в апеляції доводи, належним чином перевірені, на них надані змістовні відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3