СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у справі №760/33536/18 (провадження №1-кс/760/613/19), -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до автоматизованого розподілу матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя ОСОБА_3 була визначена в якості головуючого судді для розгляду вищевказаної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід з мотивів, передбачених ст.75 КПК України, посилаючись на те, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, стосується зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 . В даному випадку наявні підстави, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши подану заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст.75,76 КПК України передбаченні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Не вбачаючи жодної заінтересованості в розгляді скарг за заявами ОСОБА_4 , іншої упередженості, суддя наводить практику ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі "De Cubber v. Belgium", "Білуха проти України", в яких Суд зазначає, що правосуддя має не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43)

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у справі №760/33536/18 (провадження №1-кс/760/613/19), - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1