УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 186/6/14-к
провадження № 51-1795ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Петропавлівка Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
За вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 13 березня 2019 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями засуджена ОСОБА_5 , в межах строку на касаційне оскарження, звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, за наслідками розгляду яких касаційний суд постановив такі рішення:
1) ухвалою від 15 квітня 2019 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків;
2) ухвалою від 14 червня 2019 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки засуджена не усунула недоліків своєї касаційної скарги, яку було залишено без руху.
3) ухвалою від 31 липня 2019 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки засуджена подала її після закінчення строку на касаційне оскарження і не порушила питання про поновлення їй цього строку.
4) ухвалою від 15 жовтня 2019 року Верховний Суд повернув клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення їй строку на касаційне оскарження, оскільки вона подала його без нової касаційної скарги.
При цьому ухвалою від 21 червня 2019 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 , без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Однак, оскільки захисник не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, то ухвалою від 15 жовтня 2019 року Верховний Суд повернув йому касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
У черговий раз засуджена ОСОБА_4 , поза межами строку на касаційне оскарження, звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, до якої долучила клопотання про поновлення їй строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи поважність його пропуску тим, що вона перебуває у виправній колонії, а також зазначає про свою правову необізнаність.
З огляду на викладене засуджена вважає, що строк на касаційне оскарження нею був пропущений з поважних причин, а тому просить поновити цей строк.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвала апеляційного суду, якою вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 залишено без змін, була постановлена 13 березня 2019 року і вручена їй (згідно з інформацією, наданою працівником Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)», в якій засуджена перебуває під вартою) 03 квітня 2019 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженої ОСОБА_4 було 04 липня 2019 року.
Однак у черговий раз засуджена ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до суду касаційної інстанції лише 22 жовтня 2019 року (згідно її підпису на касаційній скарзі), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені засудженою у клопотанні доводи про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на нижченаведене.
Верховний Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_4 , Верховний Суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, беручи до уваги те, що захист засудженої, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції здійснював захисник ОСОБА_6 , і засуджена не навела жодних доводів на обґрунтування того, як правова необізнаність та перебування у виправній колонії, перешкоджали їй звернутись до свого захисника або до центру з надання безоплатної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», щодо заміни діючого захисника чи призначення нового, для подачі касаційної скарги у визначений законом строк.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_4 не навела переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску нею строку на касаційне оскарження, а тому заявлене засудженою клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджена подала її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення їй строку на касаційне оскарження вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року.
Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3