Справа 755/3600/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2490/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
« 09 » жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м.Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 20 червня 2019 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей; працюючого менеджером в інтернет-магазині, раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з індивідуальною матеріальною відповідальністю на 1 рік,-
в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
9.11.2018р. між ПТ «Ломбард ТОВ» Гарант Капітал» і Компанія» в особі директора ОСОБА_9 , що діє на підставі засновницького договору та ОСОБА_8 , був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
09.11.2018р. ОСОБА_8 був ознайомлений із посадовою інструкцією експерта-оцінювача відокремленого підрозділу №27 ПТ »Ломбард ТОВ`Гарант Капітал» і Компанія».
В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину і вірності кваліфікації його дій, просив вказаний вирок в частині призначення додаткового покарання ОСОБА_8 змінити, ухвалити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.191 КК України до штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю на 1 рік.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що судом при призначенні обвинуваченому додаткового покарання невірно застосований закон про кримінальну відповідальність, оскільки безпідставно призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з індивідуальною матеріальною відповідальністю (не повною), що призвело до погіршення становища обвинуваченого, фактично заборонивши Лозицькому здійснювати найману працю з врахуванням того, що відповідно до положень КЗпПУ всі наймані працівники несуть індивідуальну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству в межах заробітної плати.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Відповідно до вимог п.1 ст.65 КК України суд повинен призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Згідно положень ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів з використанням певної посади чи в результаті зайняття певною діяльністю.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тому разі, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із зайняттям ним певною діяльністю.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 09.11.2018 року, ОСОБА_8 прийняв на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за правильну оцінку та збереження цінностей, довірених йому ломбардом,
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з індивідуальною матеріальною відповідальністю, яку несуть всі наймані працівники за шкоду, завдану підприємству, на відміну від повної індивідуальної відповідальності, яка виникає за певних умов (в даному випадку на підставі письмового договору), суд фактично заборонив здійснювати найману працю.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні у частині призначеного додаткового покарання, а саме призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу заступника прокурора м.Києва ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині додаткового покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч .1 ст.191 КК України до штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю на 1 рік.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді __________________ _________________ _________________