"29" серпня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, зокрема, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбав з метою збуту незаконно виготовлені тютюнові вироби - цигарки марки «Прима класична», «Мальборо Ред», «Авалон Ред», «Джин Лінг», які були доставлені до відділення №1 логістичної компанії «Нова пошта» розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Героїв Чорнобильців, 50А.
Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 16.08.2019 слідчими слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області 19.08.2019 проведено огляд приміщення, в якому розташоване відділення №1 логістичної компанії «Нова пошта», що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Героїв Чорнобильців, 50А.
У ході проведеного огляду виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вилучені в ході огляду ТМЦ передані на відповідальне зберігання службовим особам ТОВ «Східний вантажний митний комплекс» та наразі знаходяться за адресою: м. Харкові, вул. Клочківська, 370, складське приміщення № 1.
Постановою старшого слідчого третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5 від 19.08.2019 вилучені тютюнові вироби визнані речовими доказами.
Вилучені під час проведення огляду товарно-матеріальні цінності являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.
Постановою старшого слідчого третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2019 з числа вилучених тютюнових виробів відібрано зразки для проведення експертного дослідження.
Проведеним оглядом відібраних зразків встановлено, що серія та номери марок акцизного збору на деяких тютюнових виробах, з числа відібраних повторюються, що може свідчити про їх підробку та як наслідок про незаконне виробництво тютюнових виробів.
Крім того, тютюнові вироби марки «Avalon» не містять марок акцизного збору, що порушує визначений положеннями чинного законодавства правовий порядок обігу тютюнових виробів, зокрема положення п. 7 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України № 218 від 24.07.2002 року, відповідно до якого увезення, зберігання, та реалізація на території України тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка, забороняється.
На виконання п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України повідомляємо, що станом на теперішній час, відомості про право власності на вилучене майно в рамках досудового розслідування не встановлено. Вилучені в ході огляду товарно-матеріальні цінності знаходились у володінні логістичної компанії ТОВ «Нова пошта».
Так, на адресу ТОВ «Нова пошта» було направлено запит про надання копій експрес-накладних (ТТН) по відправленнях, що були вилучені 19.08.2019 під час проведення огляду. У відповідь на запит співробітниками ТОВ «Нова пошта» було надано експрес-накладні (ТТН) у кількості 66 шт.
ФОП ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_2 , номер телефону згідно ТТН: НОМЕР_25 ) є відправником відправлень з номерами № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_30 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_31 , що надає підстави вважати дану власником зазначених відправлень; ФОП ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 , номер телефону згідно ТТН: НОМЕР_32 ) є відправником відправлень з номерами № НОМЕР_33 , № НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 , № НОМЕР_36 , № НОМЕР_37 , № НОМЕР_38 , № НОМЕР_33 , № НОМЕР_35 , № НОМЕР_39 , № НОМЕР_37 , що надає підстави вважати дану власником зазначених відправлень.
ФОП ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_4 , номер телефону згідно ТТН: НОМЕР_40 ) є відправником відправлень з номерами № НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 , № НОМЕР_41 , № НОМЕР_43 , що надає підстави вважати дану власником зазначених відправлень.
Сторона обвинувачення зазначає, що наразі здійснюються заходи з приводу встановлення власників вилучених тютюнових виробів.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 29.08.2019 надійшла заява від прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі у зв`язку з службовою зайнятістю. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 118).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвало слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 надано дозвіл на проведення огляду у відділенні №1 логістичної компанії «Нова пошта», розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Героїв Чорнобильців, 50А, що на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с. 32-34).
19.08.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 проведено огляд у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Героїв Чорнобильців, 50А, з 09.41 год. до 13.17 год., в ході якого, згідно протоколу огляду від 19.08.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні прокурора (а.с. 35-37).
20.08.2019 о 16.48 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Харківської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 , в якому прокурор просив накласти арешт на майно, що вилучене в ході огляду приміщення відділення №1 логістичної компанії «Нова пошта», що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Героїв Чорнобильців, 50А, а саме, на тютюнові вироби, зазначені в клопотанні; місцем зберігання арештованого майна визначити в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переработки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (а.с. 47-53).
Згідно копії розписки, вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2019, отримана прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 22.08.2019 о 17.00 год. (а.с. 55).
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна 19.08.2019, тобто до 21.08.2019, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
В подальшому, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, направлено до суду клопотання про арешт майна. Додержання процесуального строку шляхом подачі клопотань на пошту відповідає положенням ст. 116 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно відмітки Укрпошти на конверті, вказане клопотання сторони обвинувачення направлено поштою в межах встановленого строку 23.08.2019 та надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків, 28.08.2019, о 10 год. 11 хв.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Прокурором доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Визначити місцем зберігання арештованого майна в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переработки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 за адресою відповідального зберігання: м. Харків, вул. Клочківська, 370.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1