1Справа № 335/7263/19 1-кп/335/685/2019
04 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, має на утриманні батьків-пенсіонерів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
30 грудня 2018 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , скориставшись тим, що останній сидів у кріслі, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар дерев`яною гітарою по голові ОСОБА_7 , заподіявши йому, тим самим, тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми із забійною раною тім`яної ділянки зліва, крововиливом у м`які тканини в лобово-тем`яній ділянці зліва з розповсюдженням на ліву орбіту, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, ускладненою гемодінамічним та мікроциркуляторними порушення ділянками сицсфалолізісу та ішемізацією нейроцитів у корі лівої тім`яної частки головного мозку, повнокров`ям, мікроциркуляторними розладами, нерівними (від помірного до вираженого) набряком у головному мозку, вогнищевими та периваскулярними крововиливами, вираженим поширеним набряком у варолієвому мосту, деструктивним набряком у стовбурових відділах головного мозку, повнокров`ям, дрібними вогнищами гострого здуття, дрібновогнищевим та вираженим поміжним набряком в легенях, венозним повнокров`ям, поширеною фрагментацією міоцитів, нерівномірно вираженим проміжним набряком в серці, що є небезпечною для життя та за цією ознакою кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться з настанням смерті ОСОБА_7 у прямому причинному зв`язку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою провину у скоєному у повному обсязі, та пояснив, що дійсно 30 грудня 2018 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 як гість у ОСОБА_7 , в ході конфлікту, що раптово виник між ними, наніс останньому один удар дерев`яною гітарою по голові. Після скоєного надав йому першу медичну допомогу, перебинтувавши голову. У скоєному щиро розкаюється, шкодує та просить вибачення у потерпілої. Також суду розповів, що з померлим були товаришами, раніше ніколи конфліктних ситуацій між ними не виникало, все сталося випадково, умислу позбавляти життя чи наносити тяжкі травми не мав.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_7 , підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд суворо не карати ОСОБА_6 , оскільки її син з обвинуваченим товаришували зі шкільних років, раніше будь-яких конфліктних ситуацій між ними не виникало, вважає, що обвинувачений не бажав настання таких тяжких наслідків, підтвердила, що матеріальна шкода їй відшкодована, просила його не ізолювати від суспільства.
Показання обвинуваченого відповідають зазначеним в обвинувальному акті фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Зазначені при допиті обвинуваченим дата, час, місце та обстановка вчинення кримінального правопорушення відповідають викладеним в обвинувальному акті, його показання є послідовними, логічними, сумнівів у суду не викликають, будь-яких розбіжностей та суперечностей не мають, повністю узгоджуються з показаннями потерпілої.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілої та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Так, судом враховується, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.
Відповідно до ст. 66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини: з`явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, надання медичної допомоги померлому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
У відповідності до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який щиро розкаявся в скоєному, на обліку у лікаря - психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, на момент скоєння злочину офіційно працював, має на утриманні батьків похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, дітей не має, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується потерпілою, яка просила обвинуваченого не позбавляти волі, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, обставин, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, які не дають підстав вважати ОСОБА_6 суспільно небезпечним, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, у вигляді обмеження волі на певний строк.
Положенням ч. 2 ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, такий вид покарання як обмеження волі в даному випадку суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого, який критично ставиться до скоєного, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, настання тяжких наслідків не бажав, характеризується позитивно, добровільно відшкодував потерпілій витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника померлому, а також підтвердження наявності пом`якшуючих обставин в даному кримінальному провадженні таких як: з`явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, надання медичної допомоги померлому безпосередньо після вчинення злочину.
Доцільності обрання запобіжного заходу судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 не заявлений.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи, документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання на підставі статті 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати в сумі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 07 копійок.
Речові докази:
- дерев`яна гітара, передана на відповідальне зберігання до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- DVD- диск з записом виклику ОСОБА_8 на гарячу лінію «102», долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- спец. пакет № 3726415, в який упаковано три сліди папілярних узорів та спец. пакет № 2203732, в який упаковано дактилоскопічні карти на ім`я підозрюваного ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , передані на відповідальне зберігання до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- DVD- диск з записом виклику ОСОБА_6 працівників поліції на гарячу лінію «102», долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1