УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2019 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України КК України, про арешт майна, а саме: 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 липня 2019 року, в період часу з 01 години до 03 години, з метою вільно провести свій час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на автомобілі «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , прибули до кафе бару «Атлант», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 4. Перебуваючи на автомобільній стоянці поряд з кафе-баром «Атлант», за вказаною вище адресою, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 направились в середину приміщення кафе бару «Атлант», а ОСОБА_7 залишився в автомобілі, на якому вони приїхали.

Під час перебування в приміщенні кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 4, та вживаючи спиртні напої ОСОБА_5 нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі навмисно спричиняв дрібні конфлікти з іншими відвідувачами, в тому числі і з ОСОБА_9

21 липня 2019 року, о 05 годині 26 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік входу до кафе-бару «Атлант» без будь-яких на те причин, вчинили бійку з ОСОБА_9 , до якої приєднався ОСОБА_7 .

В ході бійки, з ОСОБА_9 у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник умисел на умисне протиправне позбавлення життя першого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_9 , усвідомлюючи свої дії та бажаючи настання смерті останнього, будучи об`єднані єдиним умислом, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, без будь-якої причини, маючи перевагу у фізичні силі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 досягнувши мовчазної згоди між собою, блокуючи руки ОСОБА_9 , утримуючи його між собою та не даючи останньому змоги захищатись, надали змогу ОСОБА_6 , який діяв за об`єднаним єдиним умислом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , нанести удар ножом в життєво важливий орган ОСОБА_9 , а саме в шию, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці.

22 липня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування на адресу СУ ГУНП в Київській області зі Славутицької міської ради Київської області надійшла відповідь № 15-06/727 від 22.08.2019 про те, що згідно з даними архіву приватизаційних справ житлового фонду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1999 року, виданого ВП «Чорнобильська АЕС».

З метою забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні, на підставі п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, посилаючись, що майно, а саме: 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належать ОСОБА_5 , може бути використана для забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власників майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власників майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні, на підставі п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, посилаючись, що майно, а саме: 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , може бути використана для забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування, відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1