Справа № 185/8804/15-к
Провадження № 1-кп/185/13/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2019 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
його представника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого на щахті ім..Героїв Космосу, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 є мешканцями м.Павлограда.
Між вказаними особами утворилися неприязні стосунки через близькі відносини, які в минулому мали місце у потерпілого ОСОБА_4 з колишньою дружиною обвинуваченого.
12.05.2015 року, приблизно о 23.00год ОСОБА_6 знаходився біля магазину «АТБ-маркет» по вул.К.Маркса,39 в м.Павлограді, де зустрівся з потерпілим ОСОБА_4 .
Між зазначеними особами відбулася розмова, де потерпілий ОСОБА_4 з`ясовував у обвинуваченого причини погроз, які лунали на його адресу від обвинуваченого з приводу стосунків, які він в минулому мав з колишньою дружиною ОСОБА_6 .
Під час розмови між вказаними особами у обвинуваченого ОСОБА_6 , на грунті сталих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
У обвинуваченого ОСОБА_6 при собі в той день знаходився розкладний ніж.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_6 , 12.05.2015 року, приблизно о 23.05 год, знаходячись в районі перехрестя вулиць К.Маркса та Озерної в м.Павлограді, дістав з правого карману куртки, у яку був одягнутий, складний ніж, та використовуючи його як знаряддя злочину розклав його, та тримаючи ніж в правій руці, умисно, наніс один удар вказаним ножем в область живота потерпілого ОСОБА_4 .
У відповідь на злочинні дії ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 , з метою їх припинення, обхватив ОСОБА_6 обома руками за шию та став валити його на землю, на що ОСОБА_6 , продовжуючи тримати в правій руці у розкладеному стані знаряддя злочину ніж, умисно наніс ножем один удар в область лівого плеча потерпілого ОСОБА_4 .
Зазначеними умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення живота, що супроводжувалося пошкодженням кишечника, його брижі та внутрішньочеревною кровотечею. Окрім того потерпілому ОСОБА_4 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні (більше 21 дня) у вигляді колото-різаного поранення середньої третини лівого плеча з пошкодженням трьохлавого м`язу.
В судовому засіданні, за підсумками судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, заявив про щире каяття, висловив жаль з приводу вчиненого та підтвердив, що знав раніше потерпілого ОСОБА_4 .
Між ними в останні роки утворилися неприязні стосунки через близькі відносини, які в минулому мали місце у потерпілого ОСОБА_4 з його колишньою дружиною.
Зокрема, йому відомо, що остання мала зустрічі з ОСОБА_8 , спілкувалася з останнім, в тому числі й у телефонний спосіб, тощо, через що у нього з потерпілим виникали сварки.
12.05.2015 року, приблизно о 23.00 год. він знаходився біля магазину «АТБ-маркет» по вул.К.Маркса,39 в м.Павлограді, де зустрівся з потерпілим ОСОБА_4 .
Між ними відбулася розмова, вони з`ясовували стосунки, та під час вказаних подій він дістав з правого карману куртки, у яку був одягнутий, складний ніж, який в той день був у нього при собі, та використовуючи його як знаряддя злочину розклав його, та тримаючи цей ніж в правій руці, умисно наніс один удар вказаним ножем в область живота потерпілого ОСОБА_4 .
Останній обхватив його обома руками за шию та став валити на землю, на що він тим самим наніс ножем один удар в область лівого плеча потерпілого ОСОБА_4 .
Згоден, що зазначеними умисними злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення живота, що супроводжувалося пошкодженням кишечника, його брижі та внутрішньочеревною кровотечею, а також тілесні ущкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні (більше 21 дня) у вигляді колото-різаного поранення середньої третини лівого плеча з пошкодженням трьохглавого м`язу.
Додав, що просить вибачення у потерпілого, та відшкодував йому у повному обсязі матеріальну шкоду.
Зауважив, що після вказаних подій також був побитий друзями потерпілого свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в зв`язку з чим у нього наявні середньої тяжкості тілесні ушкодження, підтверджені висновком експерта.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив наявність між ним та обвинуваченим неприязних стосунків, через його відносини в минулому з колишньою дружиною ОСОБА_12 .
Разом з тим зазначив, що на той час, приблизно 2014 рік, колишня дружина ОСОБА_12 не проживала з останнім. Але коли вона вирішила помиритися з чоловіком, то він припинив з нею свої відносини.
Про ці відносини знав й обвинувачений, тому неодноразово дзвонив та висловлював на його адресу погрози та нецензурну лайку, в тому числі й незадовго до вчиненого злочину.
12.05.2015 року, приблизно о 23.00год. він відвідував магазин «АТБ-маркет» по вул.К.Маркса,39 в м.Павлограді, де зустрівся з обвинуваченим. Між ними відбулася розмова, де він з`ясовував у обвинуваченого причини погроз, які лунали на його адресу.
Під час розмови, коли вони з ОСОБА_12 йшли вулицею та він відволікся, останній наніс йому удар ножем в живіт, а після того, як він схватив обвинуваченого за верхню частину тіла та став стримувати його дії, ще й удар ножем в плече.
Від нанесених ножем ударів він відчув різку біль, в ділянці живота були видні внутрішні органи.
В той же час його товариш свідок ОСОБА_9 , став викручувати руку ОСОБА_12 , в якій знаходився ніж, та застосовуючи силу до обвинуваченого, разом зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також стали утримувати обвинуваченого до приїзду поліції, але останній зміг втекти від них.
Додав, що обвинувачений у повному обсязі відшкодував йому матеріальну шкоду в сумі 7000грн., разом з тим він вимагає стягнення з обвинуваченого й моральної шкоди, відповідно до поданої позовної заяви у розмірі 100000грн. Інших претензій до обвинуваченого він не має.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожен окремо, в судовому засіданні підтвердили, що в якості працівників патрульної поліції в день вчинення злочину виїжджали за викликом до місця події магазину АТБ в центральній частині міста. На місці злочину був виявлений потерпілий з ножовими пораненнями живота та плеча, сліди крові на місці злочину, а також в двох метрах від потерпілого був знайдений ніж. Ними була викликана слідча оперативна група. Свідки злочину вказали на особу, причетну до його вчинення, але під час переслідування винна особа змогла втекти. Один зі свідків привів їх до дому обвинуваченого, але двері тривалий час ніхто не відчиняв.
Свідок ОСОБА_15 підтвердила суду, що її син обвинувачений у справі в день злочину у вечірній час пішов прогулятися містом. Додому повернувся близько 24.00 год., мав тілесні ушкодження та втратив вдома свідомість.
Додала, що у ту ніч в двері їх помешкання хтось стукав, але вони не відкривали.
Свідок ОСОБА_16 під час допиту судом повідомила, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_6 , з яким разом навчалася у школі. На весні 2015 року, біля магазину АТБ по вул.Озерній в м.Павлограді, вона бачила 3-4 чоловіків, що приймали участь у бійці, у обвинуваченого були видимі сліди крові на обличчі, при цьому ножа ні в кого вона не бачила.
Крім наведених показань учасників судового розгляду, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується ще й такими доказами:
- протоколом огляду місця події від 13.05.2015 року, яким встановлено місце вчинення злочину, наявність в тому місці слідів крові, знаряддя злочину (ніж) зі слідами крові на рукоятці, тощо;
- протоколом огляду речей потерпілого ОСОБА_8 , що були вдягнені на ньому в момент вчинення відносно нього злочину, яким встановлено наявність порізів на одежі потерпілого;
- висновком судової трасологічної експертизи № 35/02-337 від 10.07.2015 року, яким встановлено, що пошкодження, які виявлені на куртці та футболці потерпілого ОСОБА_4 могли бути утворені внаслідок дії на шкіру та тканину якогось ріжучого предмету. Зазначені пошкодження, які є механічними, та мають лінійну форму, могли бути утворені представленим на дослідження ножем;
- висновками судової імунологічної експертизи № 932 від 17.06.2015 року, та 3 933 від 23.06.2015 року, якими встановлена наявність крові на речах потерпілого ОСОБА_8 , в які він був одягнутий в момент вчинення відносно нього злочину (на куртці та джемпері), та на обуві (кросівках), відповідно. Зазначеними експертними висновками встановлено, що виявлена на одежі та обуві кров не походить від обвинуваченого ОСОБА_12 , та може походити від потерпілого ОСОБА_8 ;
- висновками судової імунологічної експертизи № 934 від 19.06.2015 року, якими встановлено приналежність до потерпілого ОСОБА_8 слідів крові, що були вилучені з місця вчинення злочину;
- висновком судової імунологічної експертизи № 555 від 02.07.2015 року, яким встановлено приналежність до потерпілого ОСОБА_8 слідів крові, виявлених на клинку складного ножа, виявленого в місці вчинення злочину;
- протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_12 , під час проведення якого зазначені потерпілий та свідок підтвердили слідчому обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, зазначаючи, що маючи неприязні стосунки до потерпілого, обвинувачений ОСОБА_12 , під час розмови та з`ясування з потерпілим стосунків, умисно , двічі, наніс удари ножем в живіт та плече потерпілого;
- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , з фото таблицями, де потерпілий повідомив про перебіг вчинення обвинуваченим злочину та наслідки вчинених ним злочинних дій, зазначаючи, що маючи неприязні стосунки до нього, обвинувачений ОСОБА_12 , під час розмови та з`ясування стосунків, умисно , двічі, наніс йому удари ножем в живіт та в плече;
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , з фото таблицями, як містить тотожну інформацію щодо обставин та перебігу вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 злочину;
- висновком судової медичної експертизи № 176 від 16.06.2015 року, яким встановлено спричинення потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення живота, що супроводжувалося пошкодженням кишечника, його брижі та внутрішньочеревною кровотечею. Окрім того потерпілому ОСОБА_4 , у відповідності до зазначеного експертного висновку були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні (більше 21 дня) у вигляді колото-різаного поранення середньої третини лівого плеча з пошкодженням трьохлавого м`язу.
- додатковим висновком судово-медичного експерта, який підтвердив ймовірність отримання потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за похідних даних, зазначених під час проведення слідчого експерименту потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 ;
- протоколом прослуховування аудіо файлів , які свідчать про неодноразові погрози з боку обвинуваченого, висловлені на адресу потерпілого у грубій, нецензурній формі, жорстко та агресивно.
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_6 , а також з показаннями потерпілого, свідків, та з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілого, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
Зокрема, зазначені докази вказують на наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 , в зв`язку з існуючим неприязним ставленням до потерпілого, через зв`язок останнього з його колишньою дружиною, прямого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.
Як встановлено судовим розглядом, реалізуючи зазначений злочинний умисел обвинувачений під час з`ясування стосунків з потерпілим, виконав певні активні та послідовні дії дістав з карману ніж, розклав його, вибрав певний момент та наніс цим ножем, у короткий проміжок часу два удари, один за одним, в живіт та плече потерпілого, спричинивши, в тому числі, й тяжкі тілесні ушкодження останньому, та втік з місця вчинення злочину під час переслідування свідками та працівниками поліції.
Відтак, суд приходить до висновку, що злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України було вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 умисно, на грунті особистих неприязних відносин, та з використанням ножа, як про це ї йдеться в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид і розмір покарання суд керується ст. 65-67 КК України і враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не був судимий, має виключно позитивні характеристики з місця роботи та проживання, вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Пом`якшувальними обставинами суд визнає та враховує наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 двох неповнолітніх дітей, повне визнання своєї провини у вчиненому, та повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Обтяжуючі обставини у справі відсутні.
Характер, обставини та наслідки учиненого обвинуваченим злочину проти життя та здоров`я особи, які мають підвищену суспільну небезпеку, але, поруч із зазначеним, беручи до уваги сукупності пом`якшувальних обставин у справі та відсутність обтяжуючих, наявність у обвинуваченого сім`ї, постійного місця проживання, роботи, а також характер пост кримінальної поведінки обвинуваченого, яка характеризується тим, що обвинувачений після вчинення вказаного злочину на протязі досить тривалого проміжку часу зарекомендував себе законослухняним громадянином, який за останні чотири роки ( з травня 2015 року) не притягався а ні до кримінальної, а ні до адміністративної відповідальності, свідчать у своїй сукупності про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має бути засудженим за ч. 1 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією зазначеної статті, але умовно, із застосуванням до визначеного покарання положень ст.75,76 КК України.
Приймаючи рішення за цивільним позовом потерпілого про стягнення з обвинуваченого в рахунок спричинення моральної шкоди 100000грн. суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України, ст.79 ЦПК України підлягають задоволенню, оскільки судом встановлена винність обвинуваченого у вчиненні злочину, та причинний зв`язок між учиненим обвинуваченим злочином та наслідками злочинних дій.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України.
ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки.
Зобов`язати ОСОБА_6 у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.
- диск з аудіо записом та диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- джемпер, футболку, куртку, кросівки потерпілого ОСОБА_4 передати останньому за належністю; ніж, два марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору, зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , витяжки з об`єктів 1-3 та залишки з об`єктів 1-4 знищити (зберігаються в камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП, квитанція № 000238 від 13.05.2015 р)
- мобільний телефон Самсунг, сірого кольору, зі стартовим пакетом МТС та флеш картою пам`яті, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому за належністю;
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_17 .