ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1117/19 Номер провадження 11-кп/814/873/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ
Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000326, за апеляційною скаргою прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.05.2019,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

закрито кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що потерпіла ОСОБА_8 примирилась з обвинуваченим ОСОБА_7 та просила закрити провадження у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, яке за формою є приватним обвинуваченням.

На ухвалу суду подав апеляційну скаргу прокурор у якій просить скасувати ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.05.2019 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме судом, не враховані зміни до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06 грудня 2017 року, який набрав чинності 11 січня 2019 року, а тому, провадження щодо ОСОБА_7 не може бути закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілу, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд в обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 зазначив, що заява потерпілої ОСОБА_8 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000326 відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Водночас, прокурором в апеляційній скарзі обґрунтовано зазначено про те, що 11.01.2019 набув чинності Закон України № 2227-УІІІ від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким п.7 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального Кодексу України доповнено словами "крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством".

Відповідно до п.1 ч.2. ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, подружжя.

Згідно п.17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено термін фізичного насильства, як форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як убачається з обвинувального акту, 20.04.2019 приблизно 18 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у домогосподарстві, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_8 наніс останній удар головою в область обличчя, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З огляду на викладене, незаконні дії ОСОБА_7 стосовно своєї дружини ОСОБА_8 підпадають під ознаки фізичного насильства, як однієї з форм домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017. У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що дія починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Постановляючи ухвалу про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, суд першої інстанції не врахував Закон України № 2227-УІІІ від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», що набрав чинності 11.01.2019, а ОСОБА_7 обвинувачується у злочині, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, який він вчинив 20.04.2019, тобто після набрання чиноості вказаного закону та п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 і дійшов неправильного висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним.

Згідно із ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.05.2019, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.05.2019 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4