Справа № 466/2716/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/808/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритого судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 ,
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000152 від 20.11.2015 року

про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернуто прокурору, що скерував його до суду, для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. У даному обвинувальному акті від 20 лютого 2019 року (із зміненим обвинуваченням) зазначено потерпілого, що відповідно до вимог ст. 55 КПК України не набув такого статусу у даному кримінальному провадженні станом на момент затвердження обвинувального акта. В розпорядження суду прокурором не надано заяви від ОСОБА_10 , яка б була датована до 20 лютого 2019 року про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Крім того, відсутні дані про спричинення потерпілому ОСОБА_10 злочином матеріальної шкоди у розмірі 20 000 грн. Зазначене позбавило ОСОБА_10 всіх процесуальних прав, якими наділений потерпілий на стадії досудового розслідування. В даному обвинувальному акті (із зміненим обвинуваченням), в якому міститься обвинувачення у іншому виді злочину, прокурором не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які є встановленими, а неконкретне формулювання обвинувачення не дає обвинуваченому можливостей на належний захист, при цьому штучно створюється двозначність трактування змісту неконкретного формулювання. Відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготовки до нього. А право обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні та потерпілий подали апеляційні скарги, у яких просять ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта (із зміненим обвинуваченням) у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга прокурора мотивована тим, що при складанні обвинувального акта відносно ОСОБА_8 прокурором чітко дотримані вимоги КПК України та зазначено всі відомості, передбачені нормами цього Кодексу при його складанні та погодженні. Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відтак, посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та нібито позбавлення обвинуваченого ОСОБА_8 прав на ефективний захист є безпідставним, надуманим та необґрунтованим. Вирішення питання про повернення обвинувального акту, з ініціативи суду, без відповідного клопотання учасників справи, вказує на упередженість суду та небажання розгляду даного кримінального провадження. Вирішуючи дане питання, під час проведення підготовчого провадження, суд вийшов за межі компетенції, почавши досліджувати фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, досліджувати письмові докази, пов`язані із заявником ОСОБА_10 . Також, повертаючись після виконання вимог ст.ст. 338, 341 КПК України знову до стадії проведення підготовчого судового засідання, суд допустив порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга потерпілого містить доводи, які є повністю ідентичні доводам апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора та потерпілого на підтримання апеляційних скарг та заперечення щодо висновків оскаржуваної ухвали, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку висновків оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, до місцевого суду під час розгляду справи надійшов обвинувальний акт (із зміненим обвинуваченням) у кримінальному провадженні № 0000152 за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яким обвинуваченому ОСОБА_8 змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України. Вирішення питання про повернення обвинувального акту було ініційоване самим судом, а не учасниками кримінального провадження. Як видно з журналу судового засідання районного суду від 16 липня 2019 року обвинувачений та його захисник не мали заперечень щодо обвинувального акту, просили судовий розгляд проводити без виклику свідків. Первинний обвинувальний акт надійшов до суду у березні 2016 року. Ухвалою від 16 травня 2019 року суд повернувся до стадії підготовчого засідання.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Єдиною підставою для прийняття такого рішення є невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України. При цьому повернення обвинувального акту прокурору не має наслідком поновлення досудового розслідування та ухвалення у зв`язку з цим слідчим чи прокурором окремих процесуальних рішень.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт складається та підписується слідчим (в окремих випадках прокурором), після чого затверджується прокурором (ч.ч. 1 та 3 ст. 291 КПК України)
Перелік документів, що додаються до обвинувального акта визначено в ч. 4 ст. 291 КПК України. При цьому надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Як встановлено, в обвинувальному акті (із зміненим обвинуваченням), складеному відносно ОСОБА_8 , наявні усі перелічені кримінальним процесуальним законом елементи.
Зокрема, такий складений та підписаний прокурором у даному кримінальному провадженні і погоджений заступником військового прокурора Західного регіону України.
Обвинувальний акт містить чітке і послідовне формулювання зміненого обвинувачення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .
Тому, саме в ході розгляду судом першої інстанції справи по суті підлягають з`ясуванню усі неточності, які містить, на думку суду, обвинувальний акт, зокрема, щодо процесуального статусу ОСОБА_10 , заподіяння йому збитків і дотримання у зв`язку із цим, як його гарантій, так і гарантій обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема, права на захист.
У зв`язку з цим слід погодитися з доводами апеляційних скарг прокурора та потерпілого щодо необґрунтованості судового рішення про повернення обвинувального акта.
Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала, як така, що є необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернуто прокурору - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4