печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову від 06.02.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання учасника кримінального провадження № 0000246 від 22.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
14.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову від 06.02.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання учасника кримінального провадження № 0000246 від 22.12.2018 року, в якій просив: зобов`язати слідчого 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Києві ОСОБА_4 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000246 від 22.12.2018 року, про що видати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого; притягнути до повної кримінальної відповідальності слідчого СВ Печерського ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , прийняти рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР по даному факту злочинів, вчинених слідчим ОСОБА_5 за ч.2 ст.28., ч.2 ст.382, ч.2 ст.367 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив про обставини викладені у ній, скаргу просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, з урахування думки заявника, розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 04.02.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням в якому, зокрема, просив надати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000246 від 22.12.2018 року.

Постановою слідчого 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 06.02.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання в частині надання йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання в частині надання ОСОБА_3 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, в зв`язку з тим, що на даний час, не встановлено об`єктивних даних та допустимих доказів, які б свідчити про завдання йому шкоди діями службових осіб СВ Печерського УП ГУНП у м.Києві.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити частково та скасувати постанову від 06.02.2019 року.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчого 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Києві ОСОБА_4 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000246 від 22.12.2018 року, про що видати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, слід зазначити наступне.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Таким чином, положеннями КПК України, передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

З огляду на зазначене, також не підлягає задоволенню скарга в частині притягнення до повної кримінальної відповідальності слідчого СВ Печерського ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 та прийняття рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР по даному факту злочинів, вчинених слідчим ОСОБА_5 за ч.2 ст.28., ч.2 ст.382, ч.2 ст.367 КК України, оскільки виходить за межі повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 06.02.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання учасника кримінального провадження № 0000246 від 22.12.2018 року задовольнити частково.

Постанову від 06.02.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання учасника кримінального провадження № 0000246 від 22.12.2018 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя: ОСОБА_1