Дата документу 11.06.2019 Справа № 314/3741/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/687/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/3741/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.72 ч.5 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про зарахування йому строку тримання під вартою з моменту затримання по теперішній час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд зазначив, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 вже зараховано ухвалою апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2017 року.

В апеляційній скарзі засуджений вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року скасована ухвала Апеляційного суду Донецької області від 06.03.2014 року і вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області щодо нього, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, тобто вирок суду першої інстанції не набрав чинності. Після нового розгляду в суді першої інстанції та перегляду вироку Апеляційним судом Донецької області вирок набрав чинності лише 06.04.2017 року. А тому суд першої інстанції помилково не зарахував йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період його перебування під вартою з 06.03.2014 року по 17.03.2015 року.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції до 20.06.2017 року та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 31.05.2013 року по день набуття вироком законної сили, тобто по 06.04.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого ОСОБА_7 та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Колегією суддів встановлено, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2014 року зазначений вирок залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2016 року ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29.06.2016 року вирок суду від 27.01.2016 року скасовано та призначено новий судовий розгляд.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, до 9 років позбавлення волі. Даним вироком засудженому, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк тримання під вартою з 31.05.2013 року по 06.03.2014 року включно та з 17.03.2015 року по 27.10.2016 року включно в строк відбування покарання з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2017 року вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання в виді 11 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 31.05.2013 року по 06.03.2014 року включно та з 17.03.2015 року по 06.04.2017 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення. В решті вирок суду залишено без змін.

Згідно з розпорядженням Краматорського міського суду Донецької області вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.10.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, набрав законної сили 06.04.2017 року.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.05.2013 року, ОСОБА_7 було затримано 31 травня 2013 року о 19 годині 30 хвилин.

Враховуючи, що в період з 06 березня 2013 року до 17 березня 2015 року вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2013 року був приведений до виконання, тому цей строк під поняття попереднього ув`язнення не підпадає.

Висновки суду першої інстанції, на предмет того, що засудженому ОСОБА_7 вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2017 року вже був зарахований строк попереднього ув`язнення є правильними, відтак прохання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення за період з 31.05.2013 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 06.04.2017 року, не підлягало задоволенню.

Судова колегія зауважує, що ч. 5 ст. 72 КК України передбачається зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання лише у випадках попереднього ув`язнення, а не під час затримання і тримання особи під вартою в порядку виконання вироку, а тому доводи, зазначені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв`язку із чим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, або порушень, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4