Справа № 991/746/19
Провадження1-кс/991/1113/19
У Х В А Л А
23 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000532 від 06.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000532 від 06.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.
В своєму клопотанні ОСОБА_2 просить зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України повернути тимчасово вилучене майно, що було вилучено під час обшуку 07.06.2018 у громадянина України ОСОБА_3 , на яке не було накладено арешт, та яке зберігається, за правилами зберігання речових доказів, в Національному антикорупційному бюро України. До матеріалів надано копію листа від 25.09.2019 адресований адвокату ОСОБА_2 , у якому уповноважена особа НАБУ повідомляє, що на адресу НАБУ надійшов запит про надання інформації щодо процесуального статусу особи та місця зберігання вилученого майна. У листі міститься інформація, що вилучені паспорти є речовими доказами.
Дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та доводи, якими воно обґрунтовується, суддя керується наступним.
Згідно зі ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржена бездіяльність, зокрема, слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом не передбачено право володільця тимчасово вилученого майна на звернення до слідчого судді з клопотанням про повернення такого майна, оскільки рішення про повернення в порядку п.1-3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, приймається уповноваженою особою органу досудового розслідування, про можливість отримання якого особа повідомляється письмово. І лише в разі не здійснення своєчасно та безпідставно таких дій, володільцем тимчасово вилученого майна може бути на підставі ч. 1 ст. 303 КПК України подана відповідна скарга. Тобто, слідчий суддя повноважний розглядати скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого при вирішенні питання про повернення тимчасово вилученого майна.

Відтак, подане клопотання виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому воно підлягає поверненню особі, яка з ним звернулася, що не перешкоджає зверненню до слідчого судді з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 169, 171, 173, 303 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000532 від 06.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України повернути особі, яка з ним звернулась.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1