Справа № 472/664/18
Веселинівський районний суд Миколаївської області
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеному 14.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Веселинівського районного суду знаходиться справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотанням про зміну місця зберігання речового доказу, зокрема транспортного засобу марки "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду від 18 квітня 2017 року.

В обгрунтування клопотання зазначили, що на теперішній час відпала потреба в арешті автомобіля "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 , оскільки висновки проведеної експертизи технічного стану транспортного засобу та трасологічної експертизи в судовому засіданні вже долучені до матеріалів судової справи. Крім того 22.10.2019 року під час проведення огляду автомобіля "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 обвинуваченим було виявлено та зафіксовано в протоколі огляду автомобіля: пошкодження бокової поверхні кузову автомобіля у вигляді суцільних подряпин, яких не було на момент вилучення майна, а також факт викрадення колісних ковпаків та маркувальних позначок на кузові автомобіля. За час зберігання автомобіля виникли сліди іржі, корозії по кузову автомобіля.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про зміну місця зберігання речового доказу, вказавши, що арешт накладено обґрунтовано, підстав для зміни місця зберігання речового доказу не має.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 виказали думку про не доцільність задоволення клопотання, оскільки вважають його безпідставним та необгрунтованим.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду від 18 квітня 2017 року накладено арешт на автомобіль-марки "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .
Постановою старшого слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 18.04.2017 року, визнано як речовий доказ легковий автомобіль "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 .
З урахуванням наведеного, є підстави обґрунтовано вважати, що автомобіль відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу.
Крім того, аналізуючи доводи клопотання про зміну місця зберігання автомобіля та передачу вказаного автомобіля "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що зазначені в клопотанні доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на автомобіль "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 286 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Так, нормами діючого КПК України не передбачено повноваження суду щодо вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів. Разом з тим, доля речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. ст. 100, 374 КПК України вирішується при ухваленні остаточного рішення.
На підставі вищевикладеного суд дійшов до переконання, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну місця зберігання автомобіля "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 необхідно відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 174, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну місця зберігання речового доказу, закрема автомобіля "NISSAN MAXIMA" д/з НОМЕР_1 у кримінальному проваджені 0000197 від 13.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1