ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/707/19 Справа № 201/2115/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова, матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 25 лютого 2019 року про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_9 , подане в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2017р. (справа №201/7172/17) на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0008, яка належить ОСОБА_10 та розташована за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Пролетарка.
Рішення суду обґрунтовано тим, що кримінальне провадження №0001113 від 06 квітня 2016 року, в межах якого був накладений арешт, який заявник просить скасувати, було закрито, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для подальшого збереження арешту на належну на даний час ОСОБА_10 земельну ділянку (кадастровий номер :00:001:0008), розташована за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Пролетарка.

В апеляційній скарзі:

- апелянт просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання адвоката про скасування арешту на майно.

Вважає, що ОСОБА_10 був порушений порядок скасування арешту, внаслідок чого слідчим суддею була постановлена ухвала, яка грубим чином порушує вимоги чинного законодавства України.
Зазначає, що у ст. 174 КПК України безпосередньо передбачено, що слідчий суддя розглядає клопотання про скасування арешту під час досудового розслідування, а в даному ж випадку, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_10 , досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 06.04.2016, в межах якого був накладений арешт, було завершено відповідною Постановою слідчого від 29.12.2018, на яку посилався ОСОБА_10 .. З огляду на це, на його думку, у слідчого судді взагалі були відсутні підстави для розгляду Клопотання про скасування арешту у зв`язку із закриттям кримінального провадження, адже досудове розслідування вже було завершено.
На думку апелянта, всупереч ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурором не був скасований арешт майна, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, хоча це безпосередньо входить до його повноважень.
Зазначає, що ОСОБА_10 в свою чергу не звертався до прокурора із відповідним клопотанням про скасування арешту, не звертався до слідчого судді зі скаргою на протиправну бездіяльність прокурора, яка полягала у нескасуванні арешту майна, а звернувся до слідчого судді в особі адвоката ОСОБА_9 із клопотанням про скасування арешту, хоча, вважає що, фактично були відсутні для цього законні підстави.
Вважає, що клопотання про скасування арешту було подане неналежною особою.
Крім того вказує, що ОСОБА_10 не мав статусу підозрюваного чи обвинуваченого в межах кримінального провадження, йому не оголошувалась підозра у вчиненні кримінального правопорушення, він мав процесуальний статус свідка та був власником майна, на який був накладений арешт. Зазначає, що ст. 174 КПК України, яка безпосередньо регулює порядок скасування арешту майна, не містить положення, згідно з яким із клопотанням про скасування арешту в інтересах власника майна, на який він був накладений, - може звертатися його представник.
Вважає, що слідчий суддя внаслідок неповного судового розгляду прийшов до висновків, які суперечать фактичним обставинам справи, які мали місце на момент постановлення Ухвали слідчого судді. Внаслідок неповного судового розгляду слідчим суддею були зроблені висновки які не відповідали фактичним обставинам справи на момент постановлення ухвали від 25.02.2019.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який також прохав задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без повідомлення та виклику власника майна, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження, обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у таких правовідносинах процесуальний закон не містить.
Тому колегія суддів вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали.
Колегія судді зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Апеляційним переглядом встановлено, що в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001113 від 06.04.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 КК України слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_12 , про арешт майна.
Зазначене клопотання розглянуто та ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2017р. (справа №201/7172/17 провадження 1кс/201/4665/2017) накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0008, яка належить ОСОБА_10 та розташована за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Пролетарка. При цьому ОСОБА_10 мав процесуальний статус по кримінальному провадженню свідка.
29.12.2018р. слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001113 від 06.04.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_14 від 18 травня 2017 року у справі №201/7172/17 (провадження № 1-кс/201/4664/2017) було задоволено клопотання у кримінальному провадженні №0001113 від 06.04.2016р., слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_12 про арешт майна та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0008, яка належить ОСОБА_10 (код НОМЕР_1 ) та розташована за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Пролетарка.
Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001113 від 06 квітня 2016 року на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали, погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх обґрунтованими та безпідставними, а ухвалу слідчого судді передчасною.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 , як власник арештованого нерухомого майна, звернувся через свого представника до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року у справі №201/7172/17 з тієї підстави, що кримінальне провадження, в межах якого судом був накладений арешт, закрито на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, ч. 1 ст. 174 КПК України чітко визначає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч. 3 даної статті прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Тобто арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування. Необхідність скасування накладення арешту майна може обумовлюватися і закриттям провадження. У зв`язку із тим, що арешт у рамках даного провадження накладний слідчим суддею, даний арешт також підлягає скасуванню слідчим суддею, так як його ухвала є правовою підставою скасування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_10 не звертався до прокурора із відповідним клопотанням про скасування арешту, також не звертався до слідчого судді зі скаргою на протиправну бездіяльність прокурора, яка полягала у нескасуванні арешту майна. А звернувся до слідчого судді в особі адвоката ОСОБА_9 із клопотанням про скасування арешту, хоча фактично були відсутні для цього законні підстави.
Колегія суддів вважає, що клопотання про скасування арешту було подане неналежною особою, а у слідчого судді були підстави для повернення скарги відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України.
Крім того, як вбачається з наданих матеріалів, 14.03.2019 року кримінальне провадження № 001113 від 06.04.2016 року відкрито та триває досудове розслідування.
В апеляційному суді прокурор підтвердив даний факт, та прохав скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя необґрунтовано, вирішив питання про скасування арешту, виніс передчасне рішення, без повного та об`єктивного розгляду клопотання, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню. Слід постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170-174, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення троку на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 25 лютого 2019 року про скасування арешту майна, - скасувати.

Постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4