ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/1843/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/316/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 296 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000861 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка, Херсонської області, громадянина України, працюючого на посаді водія ТОВ «Каховське САТП-2107», маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року за ч. 1 та ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_7 у розмірі 31800 грн. залишено без розгляду. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 09 квітня 2017 року близько 12:45 годин перебуваючи біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, дії якого супроводжувались особливою зухвалістю, з метою залякування ОСОБА_11 з застосуванням невстановленого вибухового предмету, здійснив його підрив, у результаті чого частинами вибухового предмету було пошкоджено скло та дверцята багажнику автомобіля марки «Hunday Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , чим ОСОБА_7 грубо та зухвало порушив спокій та відпочинок мешканців зазначеного будинку та пошкодив майно ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 грн. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків призначити остаточно покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 грн., який на підставі ст. 72 ч. 3 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в редакції закону №838 VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.04.2017 року по 16.11.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що обвинувачений раніше судимий 11.12.2014 року вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області за ч. 1 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. За вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який він вчинив 09.04.2017 року, тобто в період іспитового строку за попереднім вироком, тому суд повинен був призначити обвинуваченому покарання відповідно до положень ст. 71 КК України. Крім того, суд на підставі ч. 5 ст. 72 КК України повинен був зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 11.04.2017 року до 16.11.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила вирок в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 296 КК України обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Однак при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався, зокрема не врахував, що злочин, передбачений ст. 296 ч. 1 КК України вчинений обвинуваченим в період іспитового строку за попереднім вироком, і всупереч вимогам ст. 71 КК України не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків, чим допустив істотне порушення кримінального закону, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання і ухвалення нового вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Разом з цим, безпідставними є висновок суду про те, що попередній вирок суду, яким засуджено ОСОБА_7 підлягає самостійному виконанню, з огляду на положення ст. 72 КК України, оскільки правила складання покарань за вказаною статтею не можуть виключати застосування положень кримінального закону щодо призначення покарання засудженому за сукупністю вироків через скоєння ним злочину в період іспитового строку.

Таким чином, в разі вчинення особою нового злочину в період іспитового строку, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, при цьому випробування за попереднім вироком у будь-якому разі підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ч.2 ст. 75, ч.3 ст. 78 КК України вчинення протягом іспитового строку нового злочину є підставою для направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання.

При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також відомості про особу винного, який за місцем проживання, роботи характеризується позитивно, у вчиненому злочині щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду, що є обставинами, які пом`якшують покарання, однак вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку, тобто невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яким був засуджений за вчинення умисних злочинів, що передбачає рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, у виді 5 років позбавлення волі (не відбуте покарання за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року) та штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн., вказавши про їх самостійне виконання.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 296 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 72 КК України основне покарання у виді позбавлення волі та основне покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку апеляційного суду.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в редакції закону №838 VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.04.2017 року по 16.11.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2