Справа №463/9701/19
Провадження №1-кс/463/5075/19
У Х В А Л А

15 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 13 листопада 2019 року на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочинів від 10 листопада 2019 року. Просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною вище заявою з правовою кваліфікацією діянь за ст. 109, 170, 356, 364, 365, 366 КК України.
Скаргу мотивує тим, що 12 листопада 2019 року звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, з заявою про вчинення злочинів начальником Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, передбачених ст. 109, 170, 356, 364, 365, 366 КК України. Проте вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у визначені КПК України строки не внесені та заявника не повідомлено про результати розгляду заяви.
В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримала з мотивів викладених в ній, просила таку задовольнити.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судове засідання не з`явився, а тому з врахуванням положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності представника органу досудового розслідування.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 12 листопада 2019 року звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою від 10 листопада 2019 року про вчинення злочинів начальником Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, передбачених ст. 109, 364, 366, 367 КК України.
У поданій заяві про вчинення злочинів від 10 листопада 2019 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про неправомірність дій службової особи, відносно якої вона просить внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме в чому полягають умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій; в чому полягає зловживання владою або службовим становищем, службове підроблення та службова недбалість, яка заподіяна шкода такими можливими неправомірними, на думку заявника, діями.
Незгода з процесуальними рішеннями прийнятими в кримінальному провадженні чи щодо реєстрації заяв про вчинення кримінального правопорушення може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки КПК України визначає інший порядок оскарження таких дій чи бездіяльності.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.
Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.
Досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності процесуальних рішень слідчого та витребування пояснень у такого з приводу прийнятих процесуальних рішень тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до суду (слідчого судді) не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 303 чинного КПК України.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в заяві про вчинення злочинів від 10 листопада 2019 року заявник наводить перелік статей КК України, які на її думку містять склад злочину в діях службової особи, а саме 109, 364, 366, 367, а в скарзі просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією діянь за ст. 109, 170, 356, 364, 365, 366 КК України, тобто по статтях яких не вказувала в заяві про вчинення злочинів.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Будь-яких конкретних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень начальником Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області під час розгляду скарги по суті не здобуто, у зв`язку з чим в задоволені скарги слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1