Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року
м. Київ
справа № 296/4868/16-к
провадження № 51-2449ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 25 квітня 2018 року й ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що відповідно до ст. 89 КК не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Встановлені обставини
За вироком місцевого суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 09 березня 2016 року по

20 червня 2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2046-VIII), а з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 300 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілоїОСОБА_7 700 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 4 160 грн матеріальної.

Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційні скаргиобвинуваченого і його захисника задоволено частково.
Змінено вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 25 квітня

2018 року щодо ОСОБА_5 .
В порядку ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року

№ 838-VIII зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 26 лютого 2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цей же вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 . Відмовлено в задоволенні її цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 300 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині вирок місцевого суду залишено без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник зазначає про істотні порушення місцевим й апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону та про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,

через що просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням у касаційній скарзі відсутнє посилання на конкретні вимоги кримінального процесуального закону, порушені, на думку захисника, судами першої й апеляційної інстанцій із вказівкою на те, у чому вони полягають, як вплинули на законність та обгрунтованість постановлених цими судами рішень, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду й ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК та з урахуванням положень статей 370, 374, 404, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Також у касаційній скарзі захисник не зазначив, клопотання про дослідження яких конкретно доказів усупереч вимог ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно

не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційних скарг в порушення

ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Відповідно касаційна скарга

не містить доводів щодо незаконності висновків апеляційного суду щодо відсутності підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника.

Не погоджуючись із кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК, захисник не зазначив, які конкретно вимоги закону України про кримінальну відповідальність порушено судами першої й апеляційної інстанцій, у чому вони полягають та чому їх (ці порушення) слід відносити до підстав для скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до ст. 413 КПК.
Натомість захисник вказує на однобічність і неповноту судового розгляду та фактично просить дати доказам (висновку судово-психіатричної експертизи і показанням експертів) іншу оцінку, ніж її дали суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, касаційна скарга містить суттєві суперечності. Так захисник зазначає про те, що не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і вважає їх незаконними, однак просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду

і призначити новий розгляд у цьому суді.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 25 квітня 2018 року й ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3