Провадження №: 1-кс/755/8657/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК України за клопотанням старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 року за №0009248, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обґрунтоване тим, що майно вказане у клопотанні, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль марки «VolksWagen Golf», чорного кольору, р/н НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , автомобіль марки «VolksWagen Golf», чорного кольору, р/н НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ,необхідно арештувати з огляду на те, що вказані речі є предметом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК за клопотанням, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Статтею 171 вказаного Кодексу передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Однак, у цьому випадку, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам статті 171 цього Кодексу, виходячи з наступного.

Так, наводячи підстави та мету арешту слідчий фактично по суті у клопотанні цитує норми КПК та положення ч. 2 ст. 170 КПК України, без розкриття передумов та власне доводів, які таку підставу підтверджують, та у підсумку формує висновок про відповідність майна ознакам предмету злочину.

Разом з тим, для прикладу, у разі наявності мети визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, заявником має бути надана відповідна копія постанови про визнання власне такого майна речовим доказом, як додаток до такого звернення, а у мотивувальній частині клопотання вказано на цей факт з посиланням на дату прийняття такого рішення, особу яка його ухвалила та самі передумови його винесення.

У мотивувальній частині такого клопотання має бути чітко розкрито, якому саме з критеріїв з числа регламентованих ст. 98 КПК відповідає кожний з об`єктів, які заявник пропонує арештувати та яким доказом з переліку доданих до клопотання додатків це підтверджується.

Інформація відображена у додатках до клопотання має мати пряме відображення і у мотивувальній частині клопотання з розгалуженням між собою у питаннях інформаційного наповнення та вказівки на те, що саме засвідчує той, чи інший додаток.

Також, має бути відображено безпосередньо у мотивувальній частині клопотання чітке розмежування між найменуванням майна, яке слід арештувати та документом, який підтверджував би право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, по кожному з об`єктів майна окремо, а у даному випадку лише долучено до цього клопотання певні ідентифікаційні дані, які на думку слідчого та прокурора, підтверджуються вказані вище обставини.

Крім того, у клопотанні не зазначено адресу за якою можливо здійснити виклик особи, якій на праві власності належить автомобіль марки «VolksWagen Golf», чорного кольору, р/н НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .
Стаття 171 КПК України вказує на те, що безпосередньо у мотивувальній частині клопотання слідчого про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, а не долучено їх до такого клопотання.

За таких умов слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя,

постановив

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 року за №0009248, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя