ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5546/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1857/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями захисника та прокурора на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2019 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Визначено суму застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень (а.с. 105-108).

Встановлено строк дії ухвали суду до 06 грудня 2019 року.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 11 жовтня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло вказане клопотання, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що старшим Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000521 від 19.09.2019 року за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 1-5).
09 жовтня 2019 року ОСОБА_11 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 си. 194, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 66-67)
11 жовтня 2019 року ОСОБА_11 був повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України (а.с.89-92).
З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.
Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_11 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник та прокурор подали апеляційні скарги, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2019. та постановити нову ухвалу якою захисник просив обрати ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, а прокурор просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 з визначенням застави у розмірі 300 000 гривень.
Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги та заперечення проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку захисника, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримки своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи апеляцій захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України, є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України; даними протоколу від 19.07.2019 року огляду після події за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 130; даними протоколу від 20.07.2019 року огляду місця події за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Курортна; даними акту від 19.07.2019 року перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв;, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів; даними протоколу від 09.10.2019 року провденнея слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_12 ; даними протоколу від 09.10.2019 року огляду автомобіля «Форд Сієрра», синього кольору, державний номер НОМЕР_1 ; наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.1-5).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.105-108).
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Разом з тим колегія суддів приходить до висновку щодо невірності визначення слідчим суддею розміру застави при обранні відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя визначив розмір застави в в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень.
Апеляційний суд не погоджується з даним висновком.
Виходячи з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України.
Судова колегія приймає до уваги той факт, що ОСОБА_11 підозрюється у вчинені низки злочинів, в тому числі тяжких, наявність у нього спеціальних навичок поводження зі зброєю та вибуховими пристроями, проходження ним служби в Збройних Силах України, те, що вчинення злочинів за які пред`явлено підозру відбувались на території поблизу приміщення Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту, а тому несли небезпеку для життя та здоров`я громадян, що викликало значний суспільний резонанс.
Судова колегія, також враховує попередньо встановлений розмір завданої матеріальної шкоди, в тому числі суму викрадених коштів.
Крім того, судова колегія враховує, те, що згідно до п.51 ЄСПЛ по справі «Летелье проти Франції» зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.
Дані обставини в сукупності судова колегія визнає виключними і застосовує вимоги абзацу 2 п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.
Тому, визначаючи розмір застави, колегія суддів вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, а тому визначає заставу у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 135 розмірів яка на переконання судової колегії здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Апеляційний суд враховує наведену позицію ЄСПЛ і те, що тримання під вартою є запобіжним заходом забезпечення кримінального провадження відповідно до п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України.

За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою з визначенням застави в 135 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_11 є недостатнім.

Щодо доводів апеляції захисника слід зазначити, що ст. 198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Посилання захисника на невідповідність висновків слідчого судді викладеним в ухвалі фактичним обставинам справи судова колегія до уваги не приймає.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_11 в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Доводи захисника на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішень ЄСПЛ «Харченко проти України», «Смирнова проти Росії», «Ягчі проти Туреччини», «Вренчев проти Сербії», «Нечипорчук і Йонкало проти України», заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний ОСОБА_11 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, має інвалідність, учасник АТО, не спростовують вірність висновків слідчого судді.

З апеляційної скарги вбачається що захисник не погоджується з низкою процесуальний дій слідчих та прокурорів під час досудового розслідування.

Судова колегія зазначає що ч.2 ст.303 КПК України чітко регламентує, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Крім того, захисник не позбавлений можливості оскаржити пред`явлену підозру в порядку і строки визначені КПК України.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки захисник, стверджуючи про необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить постановити ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 з визначенням застави у розмірі 300 000 (триста тисяч) грн.
Судова колегія зазначає, що слідчий в клопотанні погодженому з прокурором не орієнтував слідчого суддю взагалі на застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
За наведених обставин, судова колегія вважає можливим апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2019 року скасувати в частині визначення розміру застави, винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 135 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 259 335 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) гривень. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 1 ст. 263, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування в частині визначення розміру застави скасувати.

Винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу в розмірі 135 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 259 335 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) гривень.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді