ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1290/19 Справа № 209/3580/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001172, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньої спеціальною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України за призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців.

Залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 22 серпня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 18 травня 2017 року) зарахувано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою в межах даного кримінального провадження, а саме: в період з 22 серпня 2018 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Як встановлено судом, 20 серпня 2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , що належить його бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння затіяв словесний конфлікт з ОСОБА_8 , що переріс в обопільну сварку, під час якої у ОСОБА_7 виник раптовий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 цілковито усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом завдання ударів ногою людині похилого віку в життєво важливі органи можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій, свідомо допускаючи та бажаючи їх настання, стоячи на відстані витягнутої руки, обличчям до обличчя, навпроти сидячої на ліжку ОСОБА_8 , умисно завдав не менш 3 ударів долонями обох рук та не менше 4 ударів ногою в область голови та тулубу потерпілої, заподіявши їй, згідно висновку експерта № 958-Е-Д від 03 жовтня 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та ран слизової губ, крововилив у склеру лівого ока, крововилив в м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку в лівій лобно-скроневій ділянці, в правій лобній ділянці, в центрі потиличної ділянки від верхнього краю бура з розповсюдженням на тім`яну ділянку, перелом альвеолярних паростків верхньої щелепи на всьому протязі та косі переломи нижніх стінок обох орбіт, синці та садна обличчя: переломи 5-го - 6-го ребер по передньо-пахвинній лінії праворуч, 7-го - 9-го ребер середньо-пахвинній лінії праворуч з крововиливами у міжреберні м`язи навколо, відповідно переломам, переломи 11-го - 12- го ребер по біляхребтовій лінії праворуч з крововиливом у м`язи навколо крововилив у м`язи спини праворуч від рівня лопатки до попереку, синці та садна тіла; дугоподібна рана з рівними краями, гострими кутами, глибиною в центрі до 0,2см, глибина к кутам поступово зменшується, довжиною по зведенню країв 4 см на передньо-бічній поверхні шиї праворуч.

Виявлена комбінована травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті (п.п. 2.1.3. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), утворилася від дії тупого предмета, предметів, про що свідчить характер пошкоджень (наявність синців, саден та переломів кісток).

20 серпня 2018 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла за місцем мешкання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року та призначити йому більш м`яке покарання.

Свою апеляційну скаргу обвинувачений обґрунтовує тим, що при визначенні строку позбавлення волі судом першої інстанції не було враховано такі обставини, як явку з повинною, повне визнання вини та щире каяття, а також те, що обвинувачений раніше не судимий і на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу свою підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не пiдлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для зміни вироку є невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі статтею 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, суд першої інстанції, згідно з вимогами статті 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , врахував дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, - щире каяття, повне визнання вини та явку з повинною і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Доводи обвинуваченого про те, що місцевим судом не прийнято до уваги визнання обвинуваченим вини та його щире каяття у скоєному, а ткож те, що обвинувачений раніше не судимий не є слушними, оскільки ці відомості враховані судом при постановленні вироку як обставина, що пом`якшує покарання винного.

Разом з тим, судом враховано, як обтяжуючу покарання обставину, - вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Вказані обтяжуючі обставини обґрунтовують строк призначеного ОСОБА_7 покарання.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому максимального покарання, є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

При постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону і обвинуваченому призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та, які обтяжують його покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду підлягає залишенню без змін.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4