Номер провадження: 11-кп/813/354/19
Номер справи місцевого суду: 505/3100/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 та прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001493 від 25 жовтня 2017 року,відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Котовськ, Одеської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, до затримання працював слюсарем-електриком ТЧ-2 Локомотивного депо ст. Подільськ, не одружений, військовозобов`язаний, проживав та зареєстрований АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.06.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, українець, громадянин України, з початковою освітою, до арешту працював по найму, не одружений, не військовозобов`язаний, проживав АДРЕСА_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 19.07.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2018 року ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано та звільнено його з-під варти в залі суду.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2017 року, та ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 залишено без змін до набрання вироку законної сили. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 25 жовтня 2017 року.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження.

Вирішено питання із речовими доказами та судовими витратами у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 25.10.2017 року близько 05 години ранку, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та неповнолітньою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2106» під управлінням ОСОБА_14 та який належить йому на праві власності, до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 , щоб забрати грошові кошти (борг), які ОСОБА_9 винен ОСОБА_12 .

ОСОБА_14 з ОСОБА_8 залишились у вказаному автомобілі, а ОСОБА_9 з неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, через незачинену хвіртку пройшли у двір вищевказаного домоволодіння та почали кликати ОСОБА_12 , який вийшов на поріг свого домоволодіння та якому ОСОБА_9 сказав віддати борг у сумі 1000 гривень, на що ОСОБА_12 відмовився, у результаті чого, між останнім з одного боку та ОСОБА_9 і особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, з іншого боку виникла словесна перепалка. В цей час на територію домоволодіння ОСОБА_12 прийшов ОСОБА_8 , якого ОСОБА_12 , почав виганяти та виштовхувати з території домоволодіння, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою в результаті чого, між ними виникла бійка і ОСОБА_8 знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що перебуває у володінні ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою незаконного проникнення до житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі потерпілого ОСОБА_12 через незачинену хвіртку проник на територію його домоволодіння, а в подальшому через вхідні незакриті двері проник до вказаного будинку, де перебував у ньому.

Згодом на територію домоволодіння ОСОБА_12 прийшов ОСОБА_14 , якого ОСОБА_12 також почав виганяти з території домоволодіння, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою у результаті чого, між ним та ОСОБА_14 також виникла бійка. Отримавши ряд тілесних ушкоджень від ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , ОСОБА_12 з території свого домоволодіння втік. Після чого ОСОБА_14 покинув територію домоволодіння ОСОБА_12 та сів до свого автомобіля.

В цей час, ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через вхідні незакриті двері, ОСОБА_9 в співучасті з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не знаючи про те, що ця особа є неповнолітньою, незаконно проникли до будинку, в якому умисно, таємно, шляхом пошуку, знайшли та викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_12 , заподіявши останньому матеріальний збиток на загальну суму 5 408 гривень 34 копійки.

Після чого, ОСОБА_9 з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, місце вчинення злочину покинули, з викраденим майном сіли до автомобіля марки ВАЗ 2106 під управлінням ОСОБА_14 , де також знаходився ОСОБА_8 , і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду стосовно ОСОБА_8 змінити, виключивши з резолютивної частини пункт перший, яким ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.185 КК України та виправдано.

Крім цього прокурор просив визнати ОСОБА_8 винним за ч.1 ст.162 КК України та відповідно до п.п.«В» п.1 ч.1 ст.72 КК України перевести менш суворе покарання у виді обмеження волі в більш суворе у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку «один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження» та відповідно до ч.2 ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Котовського міськрайонного суду від 15 червня 2017 року за ч.1 ст.186 КК України та остаточно призначити ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на певний строк.

В іншій частині просив вирок суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_8 за обвинуваченням, яке самим судом було змінено і фактично ОСОБА_8 не пред`являлося.

Крім того, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу за ч.1 ст.162 КК України суд не прийняв до уваги, що обвинувачений вчинив злочин в період випробувального терміну, що свідчить про те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та не зробив для себе належних висновків.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій вважав не правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим просив оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом не правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не правильно кваліфіковано дії обвинуваченого.

Крім цього, захисник ОСОБА_11 посилався на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, які полягають у прийнятті судом неналежних та недопустимих доказів, у зв`язку з чим, у своїй апеляційній скарзі захисник просив повторно дослідити певні докази у кримінальному провадженні.

Також обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржував фактичні обставини кримінального провадження та просив направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, посилаючись на аналогічні підстави, що зазначені в апеляційній скарзі захисника.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 в своїй апеляційній скарзі просив вирок суду скасувати в частині виправдання ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання, що буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Крім того, представник потерпілого просив повторно дослідити фактичні обставини справи, шляхом повторного дослідження певних доказів.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, проти апеляційної скарги прокурора заперечували, думку прокурорів Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які підтримали частково свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу представника потерпілого, проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 - заперечували, думку представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 заперечував, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які просили апеляційний суд залишити вирок стосовно ОСОБА_8 без змін, підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 та заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала свою апеляційну скаргу частково та просила апеляційний суд направити кримінальне провадження на новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, безпідставно виправдавши ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та засудивши його за ч.1 ст.162 КК України, тобто за обвинуваченням, яке самим судом було змінено і фактично ОСОБА_8 не пред`являлося.
Апеляційний суд вважає такі вимоги необґрунтованими з наступних підстав.
Положеннями ч.3 ст.337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В свою чергу, дослідивши оскаржуваний вирок суду першої інстанції апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а також доведеність вини ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- наданими під час судового розгляду показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив суду першої інстанції те, що 25.10.2017 року о 06 годині ранку до нього прийшов ОСОБА_9 разом з ОСОБА_15 . Вони зайшли в одну із кімнат будинку, де він присів на ліжко, а вони стояли біля дверей. ОСОБА_9 сказав дати йому 1000 грн. Однак ніякого боргу перед ОСОБА_9 у нього не було. Підійшов ОСОБА_8 та ударив його у плече, він також його ударив і почав виганяти та виштовхувати із свого будинку, однак він не йшов та почав від`єднувати монітор, а ОСОБА_15 взяв у руки павербанк. Коли вони вийшли у двір, то ОСОБА_9 та ОСОБА_15 били його у дворі. Підбіг ОСОБА_14 , який також наніс йому декілька ударів арматурою по тулубу. Однак він вирвався і побіг в церкву до священика та просив викликати працівників поліції. Він разом із священиком вибігли з церкви і побачили, що автомобіль від`їхав від його будинку. Зайшовши в будинок, він побачив, що було викрадено фотоапарат, павербанк, жорсткий диск, пирометр, 2 карти пам`яті, його платіжна картка з «Ощадбанку», кредитна картка банку «Пумб», мобільний телефон, ноутбук, монітор, картка «Метро» та документи: державний акт на право власності на землю, витяг, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після чого було викликано працівників поліції.
- наданими під час судового розгляду показаннями обвинуваченого ОСОБА_15 відносно якого ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, який пояснив суду першої інстанції те, що 25.10.2017 року біля 04 години ранку він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_14 знаходились в гостях у ОСОБА_14 . ОСОБА_9 запропонував поїхати до ОСОБА_12 в с. Куяльник, Подільського району і забрати борг в сумі 1000 грн. Приїхавши до ОСОБА_12 на автомобілі під керуванням ОСОБА_14 , він та ОСОБА_9 підійшли до будинку та позвали потерпілого, який вийшов до них, а ОСОБА_8 і ОСОБА_14 залишились в автомобілі. ОСОБА_12 запитав чому вони так рано прийшли і ОСОБА_9 сказав, що йому потрібні гроші та ОСОБА_12 відповів, що у нього не має. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 і запитав чому так довго. ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_8 за куртку і порвав її. У відповідь ОСОБА_8 наніс два удари в область грудей потерпілого і між ними почалась бійка. Підбіг ОСОБА_14 та вдарив потерпілого арматурою тричі по ногах. ОСОБА_12 вирвав арматуру і наніс удар ОСОБА_14 арматурою. Після чого вибіг із двору в сторону церкви. ОСОБА_14 та ОСОБА_8 пішли до автомобіля і ОСОБА_8 в будинок не заходив, а ОСОБА_9 сказав, щоб він йшов з ним у будинок забрати борг. Після чого він разом з ОСОБА_9 зайшов в будинок і ОСОБА_9 дав йому в руки ноутбук марки «Самсунг», а він забрав телефон чорного кольору в чохлі і всі вони поїхали до ОСОБА_14 додому. Він з ОСОБА_9 сіли на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_8 сидів спереду. ОСОБА_9 сказав ОСОБА_14 , щоб поїхати до нього додому і він оставить речі у нього. Він разом з ОСОБА_9 заносили до ОСОБА_14 в будинок речі - телефон і ноутбук ніс він, а ОСОБА_9 ніс монітор і ще щось.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала, що восени 2017 року біля 08 години ранку працівник поліції запросив її бути в якості понятої при виконанні слідчої дії у ОСОБА_12 в с. Куяльник, Подільського району, Одеської області. Крім неї, був ще один понятий ОСОБА_17 . Один із працівників поліції знімав відбитки пальців, посипаючи порошок на вхідні та кімнатні двері, ручку і клеїв плівку, після чого поклав цю плівку у два пакети. Вона разом із ОСОБА_17 поставили свій підпис на цих пакетах і в протоколі, який їм прочитав працівник поліції. Пакет з плівками був закритий і заклеєний, коли вони його підписували. Вона з ОСОБА_17 знаходились в будинку ОСОБА_12 до кінця проведення огляду поліцейськими.
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що 25.10.2018 року працівники поліції запропонували йому бути понятим при огляді у будинку ОСОБА_12 в с. Куяльник, Подільського району. Коли він прийшов, то там уже знаходилась ОСОБА_16 . Поліцейський знімав відбитки пальців з дверей, на які клеїв плівки, які поклав у пакет, оскільки у ОСОБА_12 був скоєний злочин. Після закінчення огляду вони з ОСОБА_16 підписали документ, який надав поліцейський.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що вранці біля 06 годин він знаходився в церкві і почув гул автомобіля та крик чоловіка, після чого до нього зайшов ОСОБА_12 , який знаходився у збудженому стані і повідомив, що його побили. Коли вранці він їхав на службу до церкви, то бачив, що біля двору ОСОБА_12 стояв автомобіль синього кольору.
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що восени 2017 року, вночі, на його автомобілі ВАЗ-2103, синього кольору, за проханням ОСОБА_9 він підвіз до одного з будинків в с. Куяльник, Подільського району, Одеської області, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та ОСОБА_15 зайшли у двір і їх не було хвилин 15. Він попросив ОСОБА_8 , щоб той подивився де вони. Почувши крик, він взяв арматуру довжиною біля 40-50 см і побачив, що потерпілий виштовхував ОСОБА_8 із двору і між ними та ОСОБА_9 , ОСОБА_15 і потерпілим почалась бійка у дворі ОСОБА_12 . Він декілька разів ударив арматурою в область ноги чи руки потерпілого і потерпілий побіг в сторону церкви. У будинок потерпілого він не заходив. Майно, яке було викрадено, він вже побачив вдома, а хто його виносив з будинку потерпілого він не бачив. Коли він заїхав до себе у двір то побачив монітор. Також свідок вказав, що вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 17.11.2017 року він був засуджений за вищевказані дії за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу.
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що працює слідчим Подільського ВП ГУНП в Одеській області. В жовтні 2017 року він виїжджав за місцем мешкання ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 і під час обшуку ОСОБА_14 показував де знаходяться викрадені у ОСОБА_12 речі, які були оброблені спеціальним порошком «малахіт». Після чого були опечатані та вилучені до Подільського відділу поліції. На деяких вилучених речах було виявлено сліди пальців рук і призначено експертизу. Речі ОСОБА_12 були добровільно видані ОСОБА_14 а саме: мобільний телефон, монітор, ноутбук, посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , банківські картки, зарядний пристрій, чохол до мобільного телефону. Також свідок показав, що особисто проводив обшук, був також спеціаліст ОСОБА_20 , який зразу опечатував викрадені у ОСОБА_12 речі. Менші речі опечатувались в сейфпакети, а більші в целофанові пакети. Вилучені речі, упаковані в сейфпакети обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в Подільському відділу поліції не надавались в руки. Під час обшуку були присутні поняті. Відпечатки пальців зразу опечатувались до сейфпакетів. На момент повідомлення ОСОБА_12 в Подільський відділ поліції, він був у слідчо-оперативній групі та виїжджав і проводив огляд у будинку потерпілого. ОСОБА_20 , як спеціаліст також був присутній. Із спальної кімнати ОСОБА_12 вилучались сліди пальців рук і поміщалися до сейфпакетів.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що в кінці жовтня 2017 року він був присутній у якості спеціаліста під час проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 . Під час обшуку проводилась фото фіксація і були присутні поняті сусіди. ОСОБА_14 видав слідчому ОСОБА_19 викрадені речі, а саме: монітор, мобільний телефон і гаманець. Він проводив фотофіксацію, наклеював бирки, упаковував, а слідчий писав протокол обшуку. Речові докази він упаковував в полімерні пакети, а інші речові докази в сейф пакети, скріпивши бирками, підписами понятих і віддав слідчому. Відкрити ці сейфпакети має право лише експерт. Пояснив, що він несе відповідальність за збереження речових доказів з моменту упаковки і до передачі слідчому. Викрадені речі були оброблені магнітним порошком. Сліди пальців рук були виявлені на моніторі і він їх упакував в сейф пакет. Сліди пальців рук вилучались лише з монітора, а оброблялась вся техніка магнітним порошком. На цьому обшук було закінчено і він відправився до Подільського ВП ГУНП в Одеській області для складання фото таблиці. До Подільського ВП всі речові докази були відправлені запакованими.
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що восени 2017 року він знаходився на добовому чергуванні в Подільському відділі поліції та прибув на виклик із слідчо-оперативною групою до потерпілого ОСОБА_12 в с. Куяльник, Подільського району, який повідомив, що вранці 4 особи чоловічої статі прийшли до нього на подвір`я і нанесли тілесні ушкодження. Свідок також показав суду, що він оглядав місце події та прилеглу територію домоволодіння. Слідчий покликав двох понятих і він почав оглядати будинок ОСОБА_12 , обробивши двоє міжкімнатних дверей магнітним порошком, виявив сліди пальців рук на міжкімнатних дверях. Також магнітним порошком була оброблена пляшка, яка була виявлена біля вхідних дверей будинку. Папілярні узори були опечатані та поміщенні до сейф пакету, після чого все це передав слідчому ОСОБА_19
- протоколом огляду від 25.10.2017 року з фототаблицею, а саме огляд території домоволодіння, що належить ОСОБА_22 та де проживає ОСОБА_23 (а.с. 242-257 т.1);
- протоколом обшуку від 25.10.2017 року з фототаблицею, а саме: території домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_5 (а.с.4-16 т.2);
- висновком експерта №178 від 06.11.2017 року з ілюстративною таблицею з якого вбачається, що ринкова вартість зарядного пристрою до ноутбуку, станом на 25.10.2017 року могла становити 250 гривень. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung J5» чорного кольору, станом на 25.10.2017 року могла становити 2566,67 грн. Ринкова вартість чохла до мобільного телефону марки «Samsung J5» станом на 25.10.2017 року могла становити 41,67 грн. Ринкова вартість ноутбуку марки «Samsung N 148» чорного кольору станом на 25.10.2017 року могла становити 1550 гривень. Ринкова вартість монітору марки «Sony View» чорного кольору - станом на 25.10.2017 року могла становити 1000 гривень (а.с. 25-33 т. 2);;
- висновком експерта №177 від 10.11.2017 року з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що сліди пальців руки розмірами 7х11 мм, 10х40 мм та 10х36 мм, розташовані на відрізку прозорої ліпкої стрічки розмірами 47х55 мм, вилучені 25.10.2017 року в ході обшуку домоволодіння та прилеглої території за адресою АДРЕСА_5 , та слід пальця руки розмірами 14х17 мм, розташований на відрізку липкої стрічки розмірами 23х34 мм, слід пальця руки розмірами 17х22 мм, розташований на відрізку липкої стрічки розмірами 45х46 мм, слід долонної поверхні руки розмірами 34х70 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 48х93 мм, слід пальця руки розмірами 11х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 31х38 мм, вилучені 25.10.2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації особи, яка їх залишила; слід руки розмірами 8х20 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 24х70 мм, слід пальця руки розмірами 12х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 26х27 мм, та слід руки розмірами 10х32 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 18х46 мм, непридатні для ідентифікації особи, яка їх залишила. Сліди пальців руки розмірами 7х11 мм, 10х40 мм та 10х36 мм, розташовані на відрізку прозорої ліпкої стрічки розмірами 47х55 мм, залишені вказівним, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід пальця руки розмірами 11х17 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 31х38 мм, залишений мізинцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Слід пальця руки розмірами 23х24 мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Слід пальця руки розмірами 17х22 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45х46 мм, залишений безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Слід долоної поверні руки розмірами 34х70 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 48х93 мм, залишений долонною поверхнею правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Встановити чи залишені слід руки розмірами 8х20 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 24х70 мм, слід пальця руки розмірами 12х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 26х27 мм, та слід руки розмірами 10х23 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 18х46 мм, особами, дактилокарти яких заповненні на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не представляється можливим, у зв`язку з визнанням зазначених слідів рук непридатними для ідентифікації особи (а.с. 36-56 т. 2);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2017 року та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 194-198 т. 3);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2017 року та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 199-203 т. 3);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2017 року та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 від 10.11.2017 року (а.с. 204-207 т. 3);
- дактилоскопічною картою відносно ОСОБА_8 (а.с. 212 т. 3);
- дактилоскопічною картою відносно ОСОБА_9 (а.с. 213 т. 3);
- дактилоскопічною картою відносно ОСОБА_15 (а.с. 214 т. 3);
- дактилоскопічною картою відносно ОСОБА_12 (а.с. 215 т. 3).
Апеляційний суд вважає, що викладені у вироку та дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, і з огляду на їх системну оцінку достатніми для обґрунтованого висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а також наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та доведеності його вини у вчиненні цього злочину.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та призначеного їм покарання.
Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_24 покарання, враховував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_8 судом встановлені не були.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 .
Суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, враховував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 судом встановлені не були.
Обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнав наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку за вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 19.07.2017 року, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, на думку апеляційного суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 , попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про те, що кримінальне провадження необхідно направити на новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з тим, що в отриманому захисником реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено 53 процесуальні дій, а в реєстрі, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зазначено 54 процесуальні дій, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:
1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;
3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Апеляційним судом встановлено, що в отриманому захисником реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено 53 проведених процесуальних дій, а в реєстрі, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - 54 процесуальні дій.

Апеляційний суд вбачає в діях слідчого технічну помилку, зроблену при виготовленні примірника реєстру матеріалів досудового розслідування, наданого захиснику ОСОБА_11 , однак, відповідно до ч.1 ст.415 КПК України, різниця в примірниках не є підставою, що передбачає направлення кримінального провадження на новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що захисник ОСОБА_11 був присутнім при проведенні процесуальних дій, які є відсутніми у наданому йому примірнику реєстру.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень кримінального процесуального закону з тих підстав, що вказані процесуальні дії не були зазначені слідчим у наданому захиснику ОСОБА_11 примірнику реєстру матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин вимоги апеляційних скарг щодо направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на новий розгляд у суді першої інстанції не відповідають положенням ч.1 ст.415 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_11 , прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_11 , прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2018 року, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 визнано не винуватим і виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - залишити без змін.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим ОСОБА_9 у той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3