Справа № 277/820/19
У Х В А Л А

"13" серпня 2019 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив скасувати арешт на автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності.

Заявник в обґрунтування клопотання зазначив, що 16.03.2016 року Ємільчинським районним судом Житомирської області в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 від 15.03.2016 року, було задоволено клопотання слідчого та винесено ухвалу про арешт майна - автомобіля марки "УАЗ", д/н НОМЕР_1 , який належать йому на праві власності.

Вказаний вище автомобіль тривалий час знаходиться на майданчику тимчасового утримання ГУНП в Житомирській області, з ним проведені всі необхідні слідчі дії. На даний час ніяких слідчих дій з автомобілем не проводиться. Автомобіль зберігається без належних на те умов та приходить у негідність, оскільки стоїть просто неба вже досить тривалий час. Даний автомобіль потрібен йому, як власнику, для використання в своїй комерційній діяльності.
ОСОБА_4 вважає, що арешт автомобіля марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, повинен бути скасований, оскільки в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
В судове засідання ОСОБА_4 , його адвокат, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скасування арешту на автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , зазначивши, що даний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000070 від 15.03.2016 року, на підтвердження чого надав копію постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши, надані ним копії документів із матеріалів кримінального провадження, клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.03.2016 року автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000070 та передано на зберігання до Ємільчинського ВП.

Ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду від 16.03.2016 року було накладено арешт на автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_4 та є речовим доказом в кримінальному провадженні №0000070.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зважаючи на те, що автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000070 від 15.03.2016 року та передано на зберігання Ємільчинського ВП, ОСОБА_4 не довів, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а також не надав доказів про те, що дане кримінальне провадження закінчено і по ньому прийнято процесуальне рішення без вирішення питання пов`язаного з накладенням арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для скасування арешту не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на автомобіль марки УАЗ, д/н НОМЕР_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 15.03.2016 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1