Справа № 187/68/18
Провадження № 1-кп/209/57/19
В И Р О К
Іменем України
23 жовтня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (адвоката) ОСОБА_8

захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (адвоката) ОСОБА_11

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Михайлівка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадяна України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого водієм ДТФ ПАТ «Миронівський Хлобопродукт», одруженого, маючого на утриманні малолітніх сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого водієм ДТФ ПАТ «Миронівський Хлобопродукт, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

09.12.2017 року близько о 17.00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , перебуваючи в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, навпроти сільської ради, розташованої за адресою: с. Єлизаветівка, площа Центральна, 9, побачив проїжджаючий мимо автомобіль ТАТА LPT 613 р/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 , яким керував ОСОБА_17 та розвозив по магазинам с. Єлизаветівка продукцію компанії «Тритон». ОСОБА_6 розповів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що він раніше працював в компанії «Тритон», та знає, що в будці зазначеного автомобіля знаходиться сейф поганої якості, де зберігається виручка за товар. Після цього ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 скориставшись тим, що водій вийде з машини з товаром, таємно викрасти гроші з сейфу, який знаходяться в будці автомобіля. ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 погодились на пропозицію ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , 09.12.2017 року близько о 17.00 годині, перебуваючи в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, навпроти сільської ради, розташованої за адресою: площа Центральна, 9 вступили у попередню злочинну змову на вчинення таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на автомобілі марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 , почали слідувати за автомобілем ТАТА LPT 613 р/н НОМЕР_1 , під керуванням потерпілого ОСОБА_17 , який, розвозив товар по магазинам в с. Єлизаветівка. 09.12.2017 року о 17 годині 30 хвилин потерпілий ОСОБА_17 зупинився для відвантаження товару біля магазину за адресою: вул. Центральна, 18-А, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проїхали автомобіль потерпілого, який стояв біля магазину, та приблизно через 100 метрів зупинились.

Розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, згідно якого ОСОБА_10 залишався за кермом автомобіля ГАЗ з метою забезпечення подальшої безперешкодної втечі всіх співучасників після вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 безпосередньо здійснюють крадіжку грошей з сейфу, розташованого в будці автомобіля «ТАТА», а ОСОБА_6 залишається поряд з цим автомобілем та слідкує за навколишньою обстановкою з метою попередження викриття вчинення ними злочину сторонніми особами та можливою небезпекою повернення водія, приступили до його безпосереднього вчинення.

Так, 09.12.2017 року о 17 годині 30 хвилин, наближаючись до автомобіля «ТАТА», який знаходився біля магазину за адресою: вул. Центральна, 18-А, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою унеможливлення їх ідентифікації можливими свідками чи водієм, надягли на обличчя ОСОБА_9 - маску-балаклаву, а ОСОБА_7 натягнув на обличча шапку, та підняв ворот светра, після чого через прикриті, але не зачинені двері будки автомобіля, будучи впевненими, що в будці автомобіля ТАТА нікого немає, потрапили в її середину, а ОСОБА_6 відповідно до розподілених ролей, залишився з боку автомобіля з метою стежити за навколишньою обстановкою, та в разі виникнення небезпеки, попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_9 та ОСОБА_7 потрапивши до будки автомобіля «ТАТА», виявили в ній водія ОСОБА_17 , та зрозумівши, що їх злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна викриті, опираючись на підтримку один одного діючи конклюдентно, об`єднавши свої зусилля для досягнення спільного злочинного результату в процесі вчинення злочину, усвідомлюючи, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату діставши: Гусар сигнальний пістолет «ZORAKІ MOD.914-S», ОСОБА_7 ніж, звернулись до потерпілого ОСОБА_17 з погрозою негайно застосувати фізичне насильство у випадку непідкорення їх вимогам передати матеріальні цінності, або чинення опору, тим самим обидва виконуючи об`єктивну сторону складу розбою. Таким чином, ОСОБА_9 , тримаючи в руках сигнальний пістолет правив його на потерпілого, ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж, демонструючи його перед потерпілим, стали погрожувати потерпілому ОСОБА_17 застосуванням насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, пригнічуючи таким чином, волю до опору останнього, та почергово вимагати від потерпілого ОСОБА_17 передачі ключів від автомобіля, та грошових коштів, виручених з продажу товарів. Потерпілий ОСОБА_19 , оцінюючи можливість застосування до нього зброї як цілком реальну, та побоюючись за своє життя та здоров`я, на вимогу нападників передав ОСОБА_9 ключі від автомобіля ТАТА, і сумку, в якій знаходились кошти, виручені від продажу товарів в сумі 20333 грн. 22 коп., які належать потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 , та належні йому грошові кошти в сумі 335 грн. 50 коп. Вказані речі ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 , який, не ставлячи до відома ОСОБА_6 про події, які відбувалися в будці автомобіля ТАТА, не виходячи з будки, передали останньому через двері будки.

ОСОБА_6 , якому не було відомо про здійсненний напад, будучи впевненим в тому, що вказані речі, які йому передали ОСОБА_9 і ОСОБА_7 отримані останніми внаслідок вчинення таємного викрадення чужого майна, прийняв вказані речі. Враховуючи тривалий час знаходження ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в будці автомобіля, та побоюючись їх викриття збоку водія, або інших людей, ОСОБА_6 , з метою унеможливлення викриття, як він вважав таємного викрадення майна, не повідомляючи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про свої дії, сів за кермо автомобіля ТАТА, вставив ключ в замок запалювання та завів його, таким чином отримавши можливість керувати транспортним засобом та здійснювати рух на ньому, та всупереч волі власника та особи, якій доручено управління даним транспортним засобом, попрямував на вказаному автомобілі в напрямку смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, та зупинив автомобіль ТАТА в провулку, де, на його думку ОСОБА_9 на ОСОБА_7 могли непоміченими вийти з будки автомобіля ТАТА. Таким чином ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме, автомобілем марки ТАТА LPT 613 р/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, вартість якого складає 168156 гривень 32 копійки, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 .

Після того, як ОСОБА_6 зупинив вказаний автомобіль ТАТА та вийшов з нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 також вийшли з будки автомобіля ТАТА, та вони всі разом попрямували до автомобіля ГАЗ 3302, в якому їх за попередньою домовленістю чекав ОСОБА_10 з метою забезпечення безперешкодного зникнення з місця скоєння злочину. Про події які відбувались з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в будці автомобіля ТАТА та про те, що ОСОБА_6 відігнав автомобіль ТАТА в інше місце, останні ОСОБА_10 не розповідали, данні дії не планувались під час вступу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в злочинну змову на вчинення таємного викрадення майна з будки автомобіля ТАТА, та не охоплювались умислом ОСОБА_10 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 збитків на загальну суму 20333 грн. 22 коп. та потерпілому ОСОБА_17 збитків на загальну суму 335 грн. 50 коп.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в судовому засіданні в інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинах, визнав частково та пояснив, що він займається вантажними перевезеннями. 09 грудня 2017 року у нього було замовлення по лівому березі по перевозці меблів. Працював він разом з ОСОБА_20 . Надійшло замовлення з с. Єлизаветівка. Будучи на лівому березі, вони запросили допомогти ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , та ввечері вони разом поїхали до Єлизаветівки, де зупинились в центрі навпроти магазину, де купили собі кави. Він зателефонував замовнику, але останній попросив його почекати, а потім взагалі вимкнув телефон. Чекали замовника близько години. Повз них проїхав автомобіль ТАТА з червоною кабіною, будка була білого кольору. ОСОБА_23 сказав, що раніше працював на цій фірмі звідки машина, і що в машині є гроші в сейфі, а сейф поганої якості, і поки водій вивантажує товар можна забрати гроші з сейфу. ОСОБА_23 це сказав у присутності всіх. Ролі вони не розподіляли, вирішили все за декілька хвилин. Умисел виник як побачили автомобіль ТАТА. Було десь 17.00 годин. Вони поїхали за машиною, яка в центрі повернула ліворуч і поїхала до магазину, де зупинилась. Назву вулиці або магазину він не пам`ятає. Вони проїхали метрів 50-100 далі і втрьох вийшли з машини. Коли вони підійшли до машини, водій був біля будки і вони пройшли далі. Водій сів до машини та поїхав до центру, переїхавши центральну трасу, проїхав вулицю та зупинився біля магазину. Вони поїхали за ним та, проїхавши метрів 100, зупинились і пішли до автомобіля ТАТА. Він з ОСОБА_24 йшов попереду, ОСОБА_23 позаду. Коли підійшли до машини, водія там не побачили, двері в будку були прикриті. Він з ОСОБА_24 залізли у будку, а ОСОБА_23 залишився на вулиці і не бачив, що відбувалось у будці. ОСОБА_25 повинен був стояти на вулиці та дивитись, щоб ніхто не йшов. Компанієць чекав у машині. Коли він з ОСОБА_24 залізли у будку, побачили там водія, який збирав товар. Двері за собою вони не зачиняли, вона сама прикрилась. Машина була заглушена. В будці було слабке світло. Він злякався, коли побачив водія і дістав з кишені стартовий пістолет «Зоракі», щоб залякати водія. Пістолет він придбав у свого старого знайомого, до цього він був у кишені надітої на ньому куртки, а до цього куртка була у автомобілі. Водія не повинно було там бути, він повинен був знаходитись у магазині. На ньому була балаклава, він її вдягнув коли підійшов до магазину. Вказана балаклава була у нього в машині, він користувався нею як шапкою. Не пам`ятає, чи була балаклава у ОСОБА_26 . У ОСОБА_25 балаклави не було. Вони не домовлялись, що гроші будуть забирати у присутності водія. Ніхто з хлопців не бачив, що в нього є пістолет. Він не пам`ятає, щоб направляв його на водія і погрожував застосуванням зброї. Водій пістолет бачив. У ОСОБА_26 був ніж у руці, щоб відкрити сейф. Чи бачив водій ніж він не знає. Іншої зброї у них не було, і він її ні у кого не бачив. Вони почали вимагати у водія, щоб той віддав їм гроші, казали приблизно таку фразу «… ОСОБА_27 гроші…», точно не пам`ятає. Вони голосно розмовляли з водієм. Фізичного насилля не застосовували. Водій віддав йому сумку, яку він передав ОСОБА_28 , а той ОСОБА_25 . Він сказав водію, щоб він передав інше майно, та відкрив сейф і віддав гроші з сейфу. Він не пам`ятає, чи віддавав водій ключи від автомобіля. Коли водій почав відкривати сейф, машина завелась та поїхала. Через пару хвилин вона зупинилась. На слідстві він дізнався, що це ОСОБА_23 заводив автомобіль ТАТА. У водія не виходило відчинити сейф, вони, розуміючи, що не зможуть його відкрити, вийшли з будки, коли машина зупинилась і побачили біля машини ТАТА ОСОБА_25 . Хто закрив будку з водієм він не пам`ятає. Він не пам`ятає чи питав щось у ОСОБА_25 . Під`їхав ОСОБА_29 і вони всі разом сіли до Газелі та поїхали на лівий берег. Вони не розмовляли про те, що відбулось у будці. Поки вони їхали - поділили гроші, які були в сумці, приблизно у розмірі 20000 грн., кожному по 5000 грн. Вони приїхали до дренажного каналу та викинули сумку в канал. Хто рахував гроші та викинув сумку у канал він не пам`ятає. ОСОБА_29 з ОСОБА_25 залишились на лівому березі, а він з ОСОБА_24 поїхали додому. Він відвіз ОСОБА_30 у Карнаухівку, а сам потім поїхав до себе додому на вул. Матросова. Пістолет заніс додому. Газель належить його сестрі ОСОБА_18 , Газель з будкою, будка білого кольору, кабіна синього, є надпис «грузоперевозки». Через день надійшло замовлення: від басейну ОСОБА_31 забрати меблі. Він туди приїхав, став чекати замовника. Через 20-30 хвилин під`їхав червоний ВАЗ 2107 та став попереду нього, позаду його підпер інший автомобіль. Йому заламали руки та відвезли до ОСОБА_32 , де пізніше він побачив ОСОБА_33 . Працівникам поліції він сказав, що в нього вдома є пістолет і ввечері біля 20.40 години вони приїхали до нього додому: вул. Матросова, 84-15. Він віддав працівникам поліції зброю, що лежала у коробочці в шухляді. Пістолет носив для самозахисту, з нього він не стріляв та не знав, що він заборонений та що з нього можна стріляти бойовими припасами. Придбав його близько року тому, сказали, що він сигнальний, він його не розбирав і не чистив та ніяк не переробляв. Кулі купив разом з пістолетом, їх було 5 шт.: декілька газових та декілька з резинкою. В патронах він не розбирається, в армії не служив. Умислу на заволодіння транспортним засобом у них не було. Відповідно до їх домовленості, ОСОБА_25 повинен був стояти біля будки і дивитись, щоб ніхто не йшов, Компанієць просто чекав в машині. Нападу не вчиняли. Умислу вчиняти розбій у них не було. Окрім ОСОБА_34 , пістолет ніхто не бачив.

ОСОБА_10 свою вину в судовому засіданні в інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, визнав частково, та суду пояснив, що 09 грудня 2017 року йому у другій половині дня зателефонував ОСОБА_35 та запропонував заробити грошей на грузоперевезенні. Він погодився і зустрівся з ним і ОСОБА_36 та ОСОБА_24 на лівому березі. Вони поїхали в Єлизаветівку і зупинились біля сільської ради. Там певний час ОСОБА_37 намагався зв`язатись з замовником, але останній вимкнув телефон. Під час очікування повз них проїхав автомобіль фірми «Трінон» - ТАТА. Було десь 17.00 годин. ОСОБА_38 сказав, що так як він раніше працював на фірмі «Трітон», то знає, що там є гроші і їх можна викрасти, коли не буде водія. Вони погодились. Після цього вони сіли до газелі та поїхали за автомобілем ТАТА. Коли автомобіль ТАТА зупинився біля магазину, вони проїхали метрів 150 і зупинились. Після цього хлопці втрьох вийшли, а він залишися в машині. Так як ОСОБА_39 займала проїжджу частину, він сів за кермо і намагався припаркуватися більш безпечніше, тому проїхав трохи далі, потім розвернувся та поїхав у зворотному напрямку. Розвернувшись він побачив, що хлопці стоять на зупинці біля магазину. Він зупинився і вони сіли в автомобіль. В цей момент автомобіль ТАТА вже рухався у зворотному напрямку в бік Дніпропетровського шосе. Вони поїхали за ТАТА. Коли автомобіль ТАТА зупинився біля наступного магазину, він проїхав його на метрів 200 і зупинився. Після цього хлопці вийшли з салону Газелі, а він залишився, щоб, згідно їх домовленості, забрати хлопців після крадіжки та відвезти їх на лівий берег. Через незначний проміжок часу повз нього проїхав автомобіль ТАТА, але хлопці до авто не повернулися. Він озирнувся, але поблизу нікого не було. Він подумав, що вони могли бути в будці автомобіля ТАТА, і вирішив проїхати в тому напрямку, куди поїхала ТАТА. Проїхавши незначну відстань, він побачив, що хлопці стоять на дорозі. Він зупинився і підібрав їх. Після чого вони поїхали на лівий берег на вул. 40 років Перемоги. Вони розділили гроші, спустились до дренажного каналу і там викинули барсетку. Про всі інші обставини він дізнався після затримання. Зброї він ні у кого не бачив, не пам`ятає у кого були гроші і барсетка. Хто викинув барсетку не пам`ятає. Свої дії ніхто з хлопців не обговорював. Він нічого у хлопців не питав, хоча і бачив, що вони були схвильовані. Умислу на розбій у нього не було. Визнає свою вину у вчиненні крадіжки.

ОСОБА_6 свою вину в судовому засіданні в інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинах, визнав частково та пояснив, що у другій половині дня 09 грудня 2017 року йому зателефонував брат ОСОБА_40 і запропонував заробити на грузоперевезенні. Брат з ОСОБА_41 забрали його з Компанійцем на лівому березі, і на Газелі поїхали до Єлизаветівки. Зі слів ОСОБА_42 там був замовник. За кермом був ОСОБА_37 . Вони зупинились в центрі біля сільської ради і чекали. Замовник не відповідав на телефонний дзвінок, а потім телефон був вимкнений. Поки чекали повз них проїхав автомобіль ТАТА фірми «Тритон». Він там працював і знав, що у будці є сейф поганої якості де зберігаються грорші виручені від продажу товарів. Сейфи в цих машинах на кодовому замку, але вони всі такі іржаві, що він подумав, що вони зможуть його відкрити. Він запропонував всім поїхати за автомобілем ТАТА й поки не буде водія, вкрасти гроші. Ніхто не заперечував і вони поїхали за автомобілем ТАТА. Я так розумію, що всі були обізнані куди йшли. Було десь 17.00 годин. За кермом був ОСОБА_43 . Спочатку ТАТА поїхала до першого магазину. Вони зупинились трохи далі. Він, ОСОБА_44 і ОСОБА_37 вийшли з газелі і пішли в сторону ТАТА, яка стояла біля магазину. Так як водій вийшов з магазину, вони зупинились і пішли назад. ТАТА від`їхала від магазину та поїхала у зворотному напрямку. Вони сіли в Газель та поїхали за ним. ТАТА зупинилась біля іншого магазину. Вони проїхали трохи далі і вийшли у тому ж складі з Газелі і пішли по напрямку до ТАТА. ОСОБА_44 и ОСОБА_45 йшли попереду. Він заглянув в кабіну там нікого не було, двері будки були прикриті, тому вони вирішили, що водій знаходиться у магазині. Хлопці залізли в будку, а він став збоку автомобіля ТАТА, між ним і магазином, та почав спостарігати за навколишньою обстановкою, щоб попередити хлопців у разі, якщо буде повертатись водій чи будуть виходити люди з магазину. Через 1 хвилину двері будки трохи відкрились і чиясь рука передала йому барсетку. Він подумав, що водій її залишив там, хлопці її передали, а самі вирішили відкрити сейф. В сумці він побачив гроші та ключі. Він почув як хлопці почали голосно говорити у будці. Так як хлопці затримувались, він вирішив, що може повернутися водій, чи люди будуть йти з магазину, та вирішив відігнати ТАТА від магазину, щоб хлопці могли вийти з будки непоміченими. Він від`їхав метрів на 400 до першого провулку, залишив ключі та вийшов. Коли він підійшов до дверей будки, двері були відчинені, брат стояв біля машини, вийшов ОСОБА_46 , і вони пішли в сторону Газелі. Газель була на проїзній частині, вони вийшли з провулку та сіли до авто. Далі поїхали на лівий берег до дренажного каналу, де поділили гроші та викинули барсетку в канал. Після цього він з Компанійцем залишився на лівому березі, а хлопці поїхали на правий. Наступного дня жінка сказала, що приходили з поліції. Він зателефонував їм і вони забрали його біля АТБ та поїхали до відділу поліції. Там він все пояснив і дізнався, що у будці був водій ТАТА. Потім зателефонував брату, який сам прийшов до відділу поліції. Зброї у нього не було і він її ні у кого не бачив. Він стояв приблизно в 2-3 м від будки. Конкретних фраз не чув. Що відбувалось в будці, він не бачив. Відігнати ТАТА була його ініціатива, вони не домовлялись про це. На слідчому експернименті він дуже нервував, він хотів сказати, що вони домовлялись вкрасти гроші, та перепутав. Зараз каже правду. Вину за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України не визнає, вони хотіли лише вкрасти гроші, а машину він вирішив відігнати сам, нікого про це не попереджаючи.

ОСОБА_7 свою вину в судовому засіданні в інкримінованих йому органами досудового розслідуванні злочинах, визнав частково та суду пояснив, що 09 грудня 2017 року він допомагав ОСОБА_47 з перевозкою меблів. На телефон ОСОБА_42 поступило замовлення в с. Єлизаветівку. Вони зателефонували ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , щоб ті їм допомогли. Вони приїхали в Єлизаветівку десь о 17.00 годині, вже темніло, зупинились в центрі біля магазину та чекали, коли зателефонує замовник, пили кофе. За кермом був ОСОБА_37 . Чекали приблизно 1 годину. Повз них проїхав автомобіль ТАТА. ОСОБА_23 сказав, що він раніше працював на фірмі «Тритон», і що в машині є сейф і його можна відкрити та дістати гроші. Всі погодились. Вони думали в момент, коли водій буде виносити товар, відкрити сейф і непомітно зникнути. Вони поїхали за автомобілем ТАТА, який, повернувши ліворуч, зупинився біля магазину, за кермом вже був ОСОБА_50 . Вони вийшли з машини, подивились, але водій дуже швидко повернувся до машини і поїхав до наступного магазину. Вони сіли в Газель та поїхали за ним до наступного магазину. Водій автомобіля ТАТА переїхав головну дорогу і поїхав по іншій вулиці. Він зупинився біля магазину зліва, вони проїхали десь 100 м та зупинились. Він, ОСОБА_35 та ОСОБА_51 пішли до автомобілю ТАТА. ОСОБА_23 йшов трохи позаду. Коли йшли ні про що не домовлялись. Коли вони підійшли до автомобіля ТАТА ззаду, двері були трохи відкриті, а двигун в машині не працював. ОСОБА_23 пішов за машину, щоб попередити, якщо хтось буде йти. Він з ОСОБА_52 залізли в будку, так як думали, що водія немає. ОСОБА_35 перший заліз, він за ним. В будці авто був водій, який збирав товар. Він злякався та, зупинившись, натягнув шапку на очі та підняв светр вверх, було схоже на балаклаву, і нічого не робив. Ніж він сховав коли побачив водія, але водій встиг помітити ножа. ОСОБА_46 почав розмовляти з водієм, казав йому щось з приводу грошей та сумки, після чого водій віддав сумку ОСОБА_53 . ОСОБА_45 передав йому сумку, а він передав її ОСОБА_25 . Передавав через невеличку щіль, приблизно 20 см і ОСОБА_25 нічого не міг бачити, що відбувається в будці. Розмова між ними була на підвищених тонах. Що знаходилось у сумці йому не було відомо. Він збирався йти, але ОСОБА_45 сказав йому зупинитись, а сам пішов з водієм відкривати сейф, але в них нічого не виходило. В цей момент машина завелась та поїхала. Десь через 1-2 хвилини авто зупинилось, вони вийшли і пішли до Газелі й поїхали звідти. Компанієць весь час знаходився в автомобілі Газель. Коли вийшли з будки, зрозумів, що ОСОБА_23 відігнав машину. Він сказав, що вирішив сам її відігнати. Потім приїхали на лівий берег, відкрили сумку, в ній були гроші, які вони поділили порівну. В сумці було близько 20000 грн. Сумку хтось викинув в канал на лівому березі і поїхали по домам. Газель була з білою будкою, кабіна синього кольору, на ній написаний номер телефону та «Грузоперевозки». У ОСОБА_42 була шапка-балаклава, окрім сумки він нічого не передавав, зброї у ОСОБА_42 він не бачив, так як останній стояв чуть попереду. Він не чув чи погрожував ОСОБА_37 водієві. Вину свою визнає в тому, що викрав гроші, автомобіль не угоняв, умислу на угон не мав, розбій не визнає. Вважає, що ключі від ТАТА були або в сумці, або у замку запалювання. Ніж він взяв у ОСОБА_42 в машині, у дверях для того, щоб за його допомогою відкрити сейф.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в установлених в судовому засіданні злочинах повністю підтверджується наступними зібраними у справі доказами:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що 09 грудня 2017 року він був у Єлизаветівці, розвозив товар на автомобілі ТАТА. Проїхав можливо по вулиці Дімітрова, точно сказати назву вулиці не може, та під`їхав під магазин. Він заліз в будку зібрати товар для магазину та почув, що хтось заходить у будку, він озирнувся, а за ним вже стояли двоє чоловіків у чорних балаклавах і закрилися. Один був високий і худий з ножем, начебто в джинсах з лампасами, інший нижче ростом і покрупніше з пістолетом, в темній куртці і штанах хакі. Той чоловік, що був з пістолетом направив на нього пістолет і наказав сісти. Сказав, що є, віддавай все сюди: телефон, ключі від машини. Інший чоловік з ножем повторював те ж саме, але стояв біля виходу. Вони вимагали віддати телефон, ключі від машини, а вже потім гроші. Вимагали вдвох: один казав, інший повторював. Пістолет був чорного кольору, на впізнанні він його спізнав, ніж він також впізнав, він був з гравіюванням, чи брудний чи матовий. Вони погрожували зброєю, відібрали сумку з грошима за товар, там було десь 20000 грн. Під погрозою застосування зброї і моральним тиском він віддав ключі і телефон. Віддавав все послідовно, так як вони просили. Ключі від автомобілю знаходились у нього у кишені. Ключі від машини і сумку вони передали комусь третьому, і він, закривши їх трьох у будці, сів за кермо автомобілю і від`їхав. Автомобіль відігнали за 1-1.5 км. Машину залишили у провулку, а його залишили у будці. У нього забрали його сумку, яка висіла у нього на плечі, де знаходились: водійське посвідчення, технічний паспорт на автомобіль, ключі від гаража, квартири. Вимагали відкрити сейф, але в нього не вийшло. Він сказав, що все знаходиться у сумці і щоб вони її забирали. В сумці були його гроші. Коли поліція повертала його речі, гроші були на місці. Він почав кричати, пройшло приблизно хвилин 5. Він почув, що їде якийсь мотоцикл і почав стукати, і його відкрили. Він заліз у кабіну, ключі були у замку, і він повернувся до магазину та попросив у продавця телефон, і зателефонував роботодавцю. Останній сказав йому телефонувати до поліції і він залишився чекати поліцію. Тілесних ушкоджень йому не спричинили. Він реально сприймав погрози та боявся за своє життя, загрозу для нього представляли двоє осіб. Родичі обвинувачених в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплатили йому 2300 грн. Претензій морального і матеріального характеру до обвинувачених не має. Дивлячись на обвинувачених, він може сказати, що ОСОБА_37 був з пістолетом, а ОСОБА_40 з ножем. Впізнання на досудовому слідстві не було, але по статурі та зросту може зробити такі висновки. В Петриківському ВП працівники поліції мені казали, що це вони. Просить покарати обвинувачених згідно закону. Його речі йому повернули після впізнання.

- Показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року ввечері йому подзвонив водій, який в нього працює, та повідомив, що коли розвозив товар по магазинам в с. Єлизаветівка, невідомі, погрожуючи зброєю забрали у нього матеріальні цінності у вигляді грошей і закрили його в будці машини. Він викликав працівників поліції на місце вчинення злочину. Викрадені гроші це виручка від продажу товарів. Подробиць він не пам`ятає. Водій був наляканий та казав, що двоє чоловік було у будці. Казав, що в нападників був пістолет і ніж. Пояснював, що біля одного з магазинів він заліз в будку, щоб зібрати товар в магазин, до нього піднялися двоє озброєних людей і наказали віддати гроші. Він віддав їм гроші, вони закрили його в будці, від`їхали на певну відстань і залишили автомобіль на узбіччі. Грошей було близько 20000 грн. Автомобіль ТАТА належить йому, він є фізичною особою-підприємцем, водій працює у нього. Автомобіль працівники поліції повернули неушкодженим. Матеріальна шкода відшкодована. Претензій до обвинувачених не має. Просить покарати обвинувачених на розсуд суду.

- Показаннями свідка ОСОБА_54 , який в судовому засідання пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим Петриківського ВП. У 2017 році було отримано повідомлення про розбійний напад у с. Єлизаветівка. Декілька злочинців погрожуючи ножем та пістолетом, пограбували та закрили у будці водія-експедитора фірми «Тритон». Його завданням було переглянути відео з камер спостереження з селищної ради. З відео було чітко видно як проїжджала машина фірми «Тритон» і за нею проїхала Газель, яка, як в подальшому було встановлено, належала ОСОБА_53 . На Газелі на будці був написаний номер телефону та «вантажні перевезення». Вони по телефону викликали водія в район басейну Мікомп і він приїхав у вказане місце на своєму автомобілі. Вони пред`явили посвідчення. Водієм виявився ОСОБА_35 , його разом з автомобілем вони доставили у Петриківський ВП. Там, за згодою ОСОБА_42 , провели огляд автомобіля, де було виявлено декілька ножів. Опитали ОСОБА_42 , після чого були встановлені всі обставини кримінального правопорушення та встановлено інших злочинців: 2 брати і водій «Оріль-лідер» Компанієць. Їх доставили до Петриківського ВП. Після їх опитування було встановлено, що за місцем мешкання ОСОБА_42 по вул. Матросова знаходяться речі, що мають відношення до злочину, а саме: маска та пістолет. У ОСОБА_42 вдома вони знайшли маску на обличчя і пістолет «Зоракі». В подальшому було встановлено, що викрадена сумка у потерпілого була викинута у дренажний канал на лівому березі. За допомогою водолазів сумку знайшли з правами потерпілого та іншими речами.

- Показаннями свідка ОСОБА_55 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_35 її колишній чоловік. Компанійця вона бачила, але особисто не знайома, ОСОБА_56 та ОСОБА_25 не знає, потерпілих також не знає. Вона проживала у квартирі по АДРЕСА_1 разом з сином, донькою та чоловіком ОСОБА_57 . Вона бачила пістолет вдома у ящику, знизу 1.5 -2 роки тому, коли вони ще разом проживали. Окрім пістолету, там ще були речі ОСОБА_58 . В руки пістолет вона не брала. При огляді в квартирі не була присутня, дозволу на його проведення не надавала. На той момент була присутня мати. Не може сказати, що було вилучено, з цього приводу вона з мамою не розмовляла. Гусар тоді працював: розвозив цукерки, шоколад. Вони тоді вже не дуже добре спілкувались. Мама сказала, що знайшли пістолет. Що це був за пістолет вона не знає. Чи є дозвіл на зброю у ОСОБА_42 вона не знає.

- Показаннями свідка ОСОБА_59 , який в судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року по виклику Петриківського ВП була задіяна аварійно-водолазна група. Виїхали 4 чоловіки провели пошук, на глибині 2 метрів знайшли сумку, в якій були права, документи та якісь гроші. На кого були документи не читав, гроші були у сумі близько 200-300 грн. Куди їхати казали поліцейські. Там вже були 2-3 працівників Петриківського ВП. Після того, як водолаз знайшов сумку, працівники поліції позвали двох понятих, та при них водолаз дістав сумку на мотузці з цеглею и розклав її зміст. Потім речі зібрали у пакети. Він підписав якийсь протокол. Було обстежено близько 600 квадратних метрів.

- Показаннями свідка ОСОБА_60 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день він з ОСОБА_61 , ОСОБА_62 відпочивали, гуляли на магазині у Єлизаветівці. Вирішили поїхати купити цигарки, перед виїздом на трасу стояв червоний автомобіль з ввімкненим фонарем. Він почув, що хтось кричить. та разом з ОСОБА_63 підійшли до автомобілю і відкрили двері будки. Під стіною стояв чоловік, тілесних ушкоджень на ньому він не бачив. Біля автомобілю нікого не було. Чоловік вийшов з автомобілю і вони поїхали. Потім від продавця вони дізнались, що чоловіка пограбували.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.12.2017 року, відповідно до якого 08.12.2017 року ОСОБА_17 звернувся до Петриковського ВП з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього (т. 3 а.с. 3).

- Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000674, відповідно до якого, 09.12.2017 року за заявою ОСОБА_17 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно нього кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 187 КК України (т. 3 а.с. 1, 2, 77).

- Заявою ОСОБА_64 від 09.12.2017 року, згідно якої він просить прийняти заходи до невідомих осіб, які 09.12.2017 року у період часу з 18.20 до 18.57 години, знаходячись на території с. Єлизаветівка по вул. Центральна, 18, біля магазину Продукти, скоїли розбійний напад на транспортний засіб, що належить ОСОБА_65 . ТАТА р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_17 , чим завдали майнової шкоди на загальну суму 20333,22 грн. (т. 3 а.с. 4).

- Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000024, відповідно до якого, 16.01.2018 року за заявою ОСОБА_16 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно його майна кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 289 КК України (т. 3 а.с. 231).

- Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000674 від 09.12.2017 року відповідно до якого: 09.12.2017 року за заявою ОСОБА_17 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно нього кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 187 КК України; 26.01.2018 року за заявою ОСОБА_16 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно нього кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 289 КК України; 23.01.2018 року слідчим під час досудового розслідування самостійно було виявлено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України (т. 1 а.с. 171-174).

- Протоколом огляду місця події від 19.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд в приміщені Єлизаветівської сільської ради та вилучено DVD-R диск з відеозаписами з камер наружного спостереження Єлизаветівської сільської ради (т. 3 а.с. 155-157).

- Протокол огляду від 20.12.2017 року, відповідно до якого в приміщенні Петриківського ВП за допомогою персонального комп`ютера був оглянутий DVD-R диск, вилучений в приміщенні Єлизаветівської сільської ради (т. 3 а.с. 158-160).

- Протоколом огляду місця події від 11.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто вантажний автомобіль ГАЗ-3302 р.н. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_18 . Під час огляду зазначеного автомобіля виявлено та вилучено три ножі, які були опечатані у сейф-пакети № 0017933, № 0009427, № 0009426 (т. 2 а.с. 51-57, т. 3 а.с. 27-33).

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.12.2017 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_17 , відповідно до якого потерпілий впізнав ніж під № 3, як ніж, яким йому погрожували 09.12.2017 року по вул. Центральній в с. Єлизаветівка і вимагали віддати речі і гроші (т. 2 а.с. 58-62, т. 3 а.с. 37-41).

- Протоколом огляду місця події від 11.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута квартира АДРЕСА_7 , під час якого було виявлено та вилучено пістолет «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_4 , шість набоїв та магазин до вказаного пістолету, які були опечатані до сейф-пакету № 0009448, а також шапку чорного кольору типу «балаклава», яка була опечатана до сейф-пакету № 0009447 (т. 2 а.с. 63-67, т. 3 а.с. 42-49).

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.01.2018 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_17 , відповідно до якого потерпілий впізнав пістолет під № 3, як пістолет, яким йому погрожували 09.12.2017 року під час здійсенння розбійного нападу (т. 2 а.с. 113-116, т. 3 а.с. 202-209).

- Протоколом огляду від 09.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто територію поблизу магазину «Продукти» ПП ОСОБА_66 , розташованого по вул. Центральній, 18 в с. Єлизаветівка, та автомобіль ТАТА р/н НОМЕР_1 (т. 3 а.с. 14-21).

- Протоколом огляду місця події від 10.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто прилеглу територію до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_8 , де, зі слів свідків ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 стояв автомобіль червоного кольору з увімкненими фарами (т. 3 а.с. 22-26).

- Протоколом огляду місця події від 15.12.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто берег водоймища, розташованого на відстані 140 шагів від СЗШ № 15, розташованої по вул. 40 років Перемоги, 10 у м. Кам`янському, та за допомогою водолазів у водоймищі знайдено шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 332 грн. паперовими купюрами, грошові кошти в сумі 3,50 грн. металевими монетами, тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , пластикова картка Востокгаз, картка банка НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_17 серії НОМЕР_8 , страховий поліс № АК/2600114, спеціальний знак до страхового полісу, європротокол, три зв`язки та ключ від домофону (т. 2 а.с. 77-81, т. 3 а.с. 135-140).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року з фототаблицею (т. 3 а.с. 212-217) за участю ОСОБА_17 , під час якого останній на місті показав і розказав механізм та послідовність вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2018 року з фототаблицею (т. 2 а.с. 117-123, т. 3 а.с. 221-230) за участю ОСОБА_6 , під час якого останній на місті показав і розказав механізм та послідовність вчинення ним кримінального правопорушення.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2018 року з фототаблицею (т. 3 а.с. 238-245) за участю ОСОБА_7 , під час якого останній на місті показав і розказав механізм та послідовність вчинення ним кримінального правопорушення.

- Бланком інвентаризації на суму 20333,22 грн., яким підтверджується сумма матеріальних збитків (т. 3 а.с. 5).

- Висновком експерта № 15/12.2/7 від 05.01.2018 року (т. 3 а.с. 197-198), згідно якого середня ринкова вартість автомобіля марки «ТАТА LPT 613» р.н. НОМЕР_1 , без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов, у яких він експлуатувався (зберігався) станом на 09.12.2017 року складає 168156,32 грн.

Речовими доказами:

- оптичний диск «DVD-R, Єлизаветівська сільська рада, 09.12.2017», (т. 3 а.с. 161);

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена і доведена за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні встановлена і доведена за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена і доведена за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена і доведена за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Судом не приймаються твердження ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про те, що вони не скоювали напад на потерпілого ОСОБА_17 , а просто залізли в будку та вимагали у останього передати їм гроші без насилля та погроз його застосування, та про те, що зговору на скоєння розбою між ними не було оскільки вони спростовуються показами потерпілого, який давав в судовому засіданні чіткі та послідовні показання, недовіряти яким у суду відсутні підстави. Крім того, з об`єктивної сторони розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства. Напад може бути таємним чи відкритим, але обов`язково повинен виявлятися у психічному або фізичному насильстві, яке має реальний характер: воно здатне подавити волю потерпілого і примусити його передати майно винному. Психічне насиля полягає в погрозі негайно застосувати фізичне насилля, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого. Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї і т.п.), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він буде протидіяти нападаючому або не виконає його вимоги, ця погроза буде реалізована. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України не має значення, чи був у винного намір виконати погрозу насилля небезпечного для життя і здоров`я. В судовому засіданні встановлено і доказами підтверджено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 несподівано для потерпілого разом залізли до будки і почали погрожувати потерпілому ОСОБА_17 застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я останього, що виразилось в демонстрації потерпілому ОСОБА_9 сигнального пістолета, а ОСОБА_7 ножа. Вказану погрозу потерпілий сприйнявв цілком реально та передав останнім матеріальні цінності. Що стосується попередньої змови, змова може бути як вербальна (словесна) так і у формі конклюдентних дій. Конклюдентні дії - це дії особи, які показують своєю поведінкою бажання вступити в певні правовідносини, але не у формі усного або письмового волевиявлення, а поведінкою, за якою можна зробити висновок про такий намір, а висновки про особу і її наміри можна зробити лише за її вчинками. Змова між співучасниками може стосуватися місця, часу та способу вчинення злочину, тощо. Як встановлено в судовому засіданні, місце і час скоєння злочину обговорювалось ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ще під час попередньої змови на вчинення таємного викрадення майна. Щодо способу скоєння злочину ОСОБА_9 і ОСОБА_7 вступили в змову безпосередньо перед вчиненням злочину у формі конклюдентних дій, а саме разом дістали ОСОБА_9 сигнальний пістолет, ОСОБА_7 ніж, з метою залякування, почергово останні вимагали у потерпілого передачи матеріальних благ. Після передачі потерпілим ОСОБА_17 ОСОБА_9 матеріальних благ, останній передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу, діючи на досягнення спільного результату, передав їх ОСОБА_6 .

Суд не приймає твердження захисника ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не вчиняли розбійного нападу, а здійснили злочин, який слід кваліфікувати як вимагання, оскільки дане твердження спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того у відповідності з абз. 5 п. 12 постанови Пленуму Верховного суду № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», при розмежуванні вимагання і грабежу чи розбою слід виходити з того, що при грабежі та розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.

Дії, що полягають у насильстві або в погрозі його застосування, спрямовані на одержання майна в майбутньому, а також вимогу передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до потерпілого або його близьких родичів у майбутньому, слід кваліфікувати як вимагання. Судом в судовому засіданні встановлено та доказами підтверджено, що дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були спрямовані на заволодіння майном потерпілого саме у момент погрози застосування насильства, а не в майбутньому.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 09.12.2017 близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом поєднаним із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , після чого прибувши за адресою: АДРЕСА_9 , підійшли до вантажного автомобіля марки «ТАТА LPT 613» р/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 , в кузові якого перебував водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_17 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , погрожуючи водію ОСОБА_17 , ОСОБА_7 - ножем, ОСОБА_9 - пістолетом «ZORAKІ MOD.914-S», заволоділи ключами від автомобіля, що знаходились у потерпілого ОСОБА_17 , після чого, всупереч волі водія вантажного автомобіля ОСОБА_17 , тобто не маючи законного права, ОСОБА_6 увімкнув запалювання автомобіля та спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 попрямував на вказаному автомобілі в напрямку смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом та отримали можливість на власний розсуд розпоряджатись вищевказаним автомобілем, вартість якого складає 168156 гривень 32 копійки, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 .
Також, приблизно у вересні 2017 року, ОСОБА_9 придбав у невстановленої під час досудового розслідування особи сигнальний пістолет моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall та розуміючи, що вказана зброя, становить суспільну небезпеку, переніс вищевказану зброю до своєї квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та у подальшому застосував її під час розбійного нападу, вчиненого 09.12.2017 о 17 годині 30 хвилин в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області відносно ОСОБА_17 , чим здійснив незаконне придбання, носіння і зберігання вищевказаної вогнепальної зброї, після чого переніс її до себе додому, де до 11.12.2017 продовжував незаконно, умисно зберігати за місцем мешкання у шафі в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

11.12.2017 старшим слідчим слідчого відділення Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_70 під час проведення огляду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 вилучено пістолет моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall. Згідно висновку судової експертизи зброї № 26/3.1/1361 від 26.12.2017 сигнальний пістолет моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall є самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), який набув властивостей вогнепальної зброї.

Зазначені дії ОСОБА_9 кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу свого підтвердження не знайшла, оскільки докази надані обвинуваченням не є достатніми для обґрунтованості та доведеності обвинувачення за цією статтею та викликають сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого виходячи зі слідуючого. З суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 263 КК України може бути вчинений лише з прямим умислом. Як пояснював обвинувачений ОСОБА_9 протягом всього судового слідства, пістолет він придбав близько року назад у знайомого, йому сказали, що він сигнальний. Він носив пістолет для самозахисту, з нього він не стріляв, не розбирав і не чистив та ніяк не переробляв. Він не знав, що пістолет заборонений та що з нього можна стріляти бойовими припасами. Кулі купив разом з пістолетом, їх було 5 шт.: декілька газових та декілька з резинкою. В патронах він не розбирається, в армії не служив. Крім того під час проведення огляду 11.12.2017 року квартири АДРЕСА_7 слідчим не знайдено, ані інструментів, призначених для переробки зброї, та самостіного снарядження патронів, ані частин зброї, що також свідчить про те, що ОСОБА_9 не займався саморобною переробкою зброї. Відповідно до змісту висновку екперта № 26/3.1/1361 від 26 грудня 2017 року, наданого стороною обвинувачення суду, сигнальний пістолет моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall є самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета моделі «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), який набув властивостей вогнепальної зброї. Виявити вищезазначену переробку можливо лише експертним шляхом, що свідчить про те. що ОСОБА_9 не міг самостійно виявити переробку вказаного пістолета. Доказів того, що переробку зробив саме ОСОБА_9 суду обвинуваченням не надано та належними доказами не доведено.

Крім того, суд не приймає та вважає недопустимими наступні надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України:

- висновок екперта № 26/3.1/1361 від 26 грудня 2017 року (т. 2 а.с. 99-112, т. 3 а.с. 187-191), згідно якого предмет, вилучений 11 грудня під час огляду квартири за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю. Наданий предмет є самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета моделі «ZORAKI-MOD .914-S», № НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями). Пістолет виготовлений шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - сигнального пістолета моделі «ZORAKI - MOD .914-S», № НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, в конструкцію якого саморобним способом внесено зміни, а саме: з каналу ствола видалений захисний елемент, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), внаслідок чого він набув властивостей вогнепальної зброї. Пістолет придатний до проведення пострілів. Конструкція пістолета дозволяє проводити постріли способом роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу шумових патронів калібру 9 мм Р.А. Knall, а в якості снаряду - куль сферичної форми діаметром до 6,5 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів (куль).

- речовий доказ: пістолет «ZORAKІ - MOD .914-S», № НОМЕР_9 ,

оскільки під час проведення огляду квартири АДРЕСА_7 11.12.2017 року слідчим Петриківського ВП було виявлено та вилучено пістолет «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_4 , а вказана вище експертиза від 26.12.2017 року проводилась з пістолетом «ZORAKI-MOD.914-S», номер НОМЕР_9 , номер якого не співпадає з номером пістолету, вилученого під час огляду квартири АДРЕСА_7 11.12.2017 року; та у якості речового доказу по справі також був долучений пістолет «ZORAKI-MOD.914-S», номер НОМЕР_9 , номер якого не співпадає з номером пістолету, вилученого під час огляду квартири АДРЕСА_7 11.12.2017 року. А сам по собі протокол огляду квартири АДРЕСА_7 11.12.2017 року не доказує вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_9 в цій частині не доведеною та обвинувачений за ч. 1 ст. 263 КК України підлягає виправданню.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_9 за частиною 3 ст. 289 КК України, то в судовому засіданні встановлено і перевірено доказами, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили в попередню змову на скоєння таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Діючи у формі простої співучасті, відповідно до попередньої домовленості та розподілу ролей, ОСОБА_10 залишився в автомобілі ГАЗ 3302 з метою забезпечення їх безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину, в той час як ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до автомобіля ТАТА з метою реалізації свого спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Далі, слідуючи за попередньою домовленістю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залізли в будку автомобіля ТАТА, а ОСОБА_6 залишився з боку автомобіля з метою стежити за навколишньою обстановкою, та в разі виникнення небезпеки, попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Подальші дії ОСОБА_6 направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом не охоплювались умислом ОСОБА_72 та під час вступу в змову, направлену на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 не обговорювались. Дані дії ОСОБА_6 є ексцесом виконавця, тобто вчинення одним із співучасників діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Вказані обставини підтверджуються поясненнями обвинувачених, які доповнюють один одного та не суперечать і не спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Згідно ч. 2 ст. 27 КК України, виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст 29 КК України, виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалося їхнім умислом.

Проста форма співучасті (співвиконавство) передбачає таке об`єднання зусиль співучасників, за якого кожен з них вчинює однакові з правової точки зору діяння і виступає як виконавець злочину. Вона характеризується тим, що всі співучасники безпосередньо беруть участь у виконанні об`єктивної сторони злочину. При цьому можливі такі ситуації: 1) кожен із співучасників виконує всю об`єктивну сторону злочину; 2) окремі співучасники, діючи за розподілом ролей, виконують лише частину об`єктивної сторони злочину. Як у першому, так і в другому випадках злочинні наслідки настають в результаті сукупної діяльності співвиконавців і є спільними для них.

З суб`єктивної сторони співучасть характеризується умисною формою вини, що передбачає: 1) наявність умислу кожного із учасників стосовно їх власних дій (бездіяльності); 2) наявність умислу стосовно діянь інших співучасників, у т.ч. виконавця чи співвиконавця; 3) єдність наміру всіх співучасників вчинити один і той самий злочин; 4) єдність злочинного інтересу для всіх співучасників, тобто спрямованість їх умислу на досягнення загального злочинного результату. У своїй сукупності зазначені ознаки утворюють спільність психічної діяльності співучасників.

Співучасники несуть відповідальність тільки за діяння, які вчинені в межах зговору (домовленості), досягнутого між ними. Відхилення від такої домовленості може призвести до ситуації, за якої вчинене виконавцем не підпадає під ознаки співучасті. Йдеться про ексцес виконавця, тобто вчинення ним діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Оскільки у такому випадку між виконавцем та іншими співучасниками відсутній суб`єктивний зв`язок (єдність умислу) стосовно вчиненого, відповідальність за цей злочин несе тільки його виконавець. Інші співучасники повинні відповідати лише за злочини, вчинені виконавцем у межах домовленості з ними. Така правова оцінка дій співучасників при ексцесі виконавця характерна для співучасті як у формі співвиконавства, так і з розподілом ролей.

Враховуючи вище вказані обставини, у суду викликають сумніви добуті досудовим слідством докази на підтвердження вини ОСОБА_9 в частині обвинувачення його за ч. 3 ст. 289 КК України. Дані сумніви судом повинні трактуватися на користь обвинуваченого. Інші докази в цій частині обвинувачення у суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вище викладеного, в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та в цій частині обвинувачення обвинувачений ОСОБА_9 підлягає виправданню.

Крім того, ОСОБА_10 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що 09.12.2017 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , прибули на автомобілі марки ГАЗ 3302, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_9 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи на досягнення злочинного результату ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , погрожуючи ОСОБА_17 застосуванням насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, а саме ОСОБА_7 - ножем, ОСОБА_9 пістолетом, пістолетом «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, заволоділи грошовими коштами в сумі 20333 грн. 22 коп., які належать потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 та грошовими коштами в сумі 335 грн. 50 коп., які належать потерпілому ОСОБА_17 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , зникли, розпорядившись в подальшому майном, яким заволоділи за власним розсудом, чим спричинили потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 збитків на загальну суму 20333 грн. 22 коп., та потерпілому ОСОБА_17 збитків на загальну суму 335 грн. 50 коп.

Зазначені дії ОСОБА_10 кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 187 КК України, як як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки в судовому засіданні встановлено і перевірено доказами, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили в попередню змову на скоєння таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Діючи у формі простої співучасті, відповідно до попередньої домовленості та розподілу ролей, ОСОБА_10 залишився в автомобілі ГАЗ 3302 з метою забезпечення їх безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину, в той час як ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до автомобіля ТАТА з метою реалізації свого спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Подальші дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , направлені на вчинення розбою не охоплювались умислом ОСОБА_10 , та під час вступу в змову, направлену на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_10 не обговорювались. Про наявність зброї і засобів маскування у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_10 відомо не було. Дані дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є ексцесом виконавця, тобто вчинення одним із співучасників діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Вказані обставини підтверджуються поясненнями обвинувачених, які доповнюють один одного та не суперечать і не спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Згідно ч. 2 ст. 27 КК України, виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст 29 КК України, виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалося їхнім умислом.

Проста форма співучасті (співвиконавство) передбачає таке об`єднання зусиль співучасників, за якого кожен з них вчинює однакові з правової точки зору діяння і виступає як виконавець злочину. Вона характеризується тим, що всі співучасники безпосередньо беруть участь у виконанні об`єктивної сторони злочину. При цьому можливі такі ситуації: 1) кожен із співучасників виконує всю об`єктивну сторону злочину; 2) окремі співучасники, діючи за розподілом ролей, виконують лише частину об`єктивної сторони злочину. Як у першому, так і в другому випадках злочинні наслідки настають в результаті сукупної діяльності співвиконавців і є спільними для них.

З суб`єктивної сторони співучасть характеризується умисною формою вини, що передбачає: 1) наявність умислу кожного із учасників стосовно їх власних дій (бездіяльності); 2) наявність умислу стосовно діянь інших співучасників, у т.ч. виконавця чи співвиконавця; 3) єдність наміру всіх співучасників вчинити один і той самий злочин; 4) єдність злочинного інтересу для всіх співучасників, тобто спрямованість їх умислу на досягнення загального злочинного результату. У своїй сукупності зазначені ознаки утворюють спільність психічної діяльності співучасників.

Співучасники несуть відповідальність тільки за діяння, які вчинені в межах зговору (домовленості), досягнутого між ними. Відхилення від такої домовленості може призвести до ситуації, за якої вчинене виконавцем не підпадає під ознаки співучасті. Йдеться про ексцес виконавця, тобто вчинення ним діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Оскільки у такому випадку між виконавцем та іншими співучасниками відсутній суб`єктивний зв`язок (єдність умислу) стосовно вчиненого, відповідальність за цей злочин несе тільки його виконавець. Інші співучасники повинні відповідати лише за злочини, вчинені виконавцем у межах домовленості з ними. Така правова оцінка дій співучасників при ексцесі виконавця характерна для співучасті як у формі співвиконавства, так і з розподілом ролей.

Враховуючи вище вказані обставини, у суду викликають сумніви добуті досудовим слідством докази на підтвердження вини ОСОБА_10 в частині обвинувачення його за ч. 2 ст. 187 КК України. Дані сумніви судом повинні трактуватися на користь обвинуваченого. Інші докази в цій частині обвинувачення у суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вище викладеного, в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та в цій частині обвинувачення обвинувачений ОСОБА_10 підлягає виправданню.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 09.12.2017 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_6 маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , прибули на автомобілі марки ГАЗ-3302, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_9 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи на досягнення злочинного результату ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , погрожуючи ОСОБА_17 застосуванням насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, а саме ОСОБА_7 - ножем, ОСОБА_9 пістолетом «ZORAKІ MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, заволоділи грошовими коштами в сумі 20333 грн. 22 коп., які належать потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 та грошовими коштами в сумі 335 грн. 50 коп., які належать потерпілому ОСОБА_17 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , зникли, розпорядившись в подальшому майном, яким заволоділи, за власним розсудом, чим спричинили потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 збитків на загальну суму 20333 грн. 22 коп. та потерпілому ОСОБА_17 збитків на загальну суму 335 грн. 50 коп.

Крім того, 09.12.2017 близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом поєднаним із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , після чого прибувши за адресою: АДРЕСА_9 , підійшли до вантажного автомобіля марки ТАТА LPT 613 р/н НОМЕР_1 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 , в кузові якого перебував водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_17 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , погрожуючи водію ОСОБА_17 , ОСОБА_7 - ножем, ОСОБА_9 пістолетом «ZORAKI MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, заволоділи ключами від автомобіля, що знаходились у потерпілого ОСОБА_17 , після чого, всупереч волі водія вантажного автомобіля ОСОБА_17 , тобто не маючи законного права, ОСОБА_6 увімкнув запалювання автомобіля та спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 попрямував на вказаному автомобілі в напрямку смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом та отримали можливість на власний розсуд розпоряджатись вищевказаним автомобілем, вартість якого складає 168156 гривень 32 копійки, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 .

Зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 187 КК України, як як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки в судовому засіданні встановлено і перевірено доказами, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вступили в попередню змову на скоєння таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Діючи у формі простої співучасті, відповідно до попередньої домовленості та розподілу ролей, ОСОБА_10 залишився в автомобілі ГАЗ 3302 з метою забезпечення їх безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину, в той час як ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до автомобіля ТАТА з метою реалізації свого спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Далі, слідуючи за попередньою домовленістю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залізли в будку автомобіля ТАТА, а ОСОБА_6 залишився з боку автомобіля з метою стежити за навколишньою обстановкою, та в разі виникнення небезпеки, попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Подальші дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , направлені на вчинення розбою не охоплювались умислом ОСОБА_6 , та під час вступу в змову, направлену на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 не обговорювались. Про наявність зброї і засобів маскування у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 відомо не було. Дані дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є ексцесом виконавця, тобто вчинення одним із співучасників діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 про свої дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не говорив, в попередню змову з останніми, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, не вступав. Про наявність зброї і засобів маскування у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 відомо не було. Вказані дії ОСОБА_6 направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом не охоплювались умислом ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та їми не обговорювались. ОСОБА_6 , з метою унеможливлення викриття збоку водія, або інших людей, їх спільних дій, направлених на таємне викрадення майна, не повідомляючи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про свої дії, сів за кермо автомобіля ТАТА, завів його, та відігнав в провулок, де, на його думку ОСОБА_9 на ОСОБА_7 могли непоміченими вийти з будки автомобіля. Дані дії ОСОБА_6 є ексцесом виконавця, тобто вчинення одним із співучасників діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями обвинувачених, які доповнюють один одного та не суперечать і не спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Згідно ч. 2 ст. 27 КК України, виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст 29 КК України, виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалося їхнім умислом.

Проста форма співучасті (співвиконавство) передбачає таке об`єднання зусиль співучасників, за якого кожен з них вчинює однакові з правової точки зору діяння і виступає як виконавець злочину. Вона характеризується тим, що всі співучасники безпосередньо беруть участь у виконанні об`єктивної сторони злочину. При цьому можливі такі ситуації: 1) кожен із співучасників виконує всю об`єктивну сторону злочину; 2) окремі співучасники, діючи за розподілом ролей, виконують лише частину об`єктивної сторони злочину. Як у першому, так і в другому випадках злочинні наслідки настають в результаті сукупної діяльності співвиконавців і є спільними для них.

З суб`єктивної сторони співучасть характеризується умисною формою вини, що передбачає: 1) наявність умислу кожного із учасників стосовно їх власних дій (бездіяльності); 2) наявність умислу стосовно діянь інших співучасників, у т.ч. виконавця чи співвиконавця; 3) єдність наміру всіх співучасників вчинити один і той самий злочин; 4) єдність злочинного інтересу для всіх співучасників, тобто спрямованість їх умислу на досягнення загального злочинного результату. У своїй сукупності зазначені ознаки утворюють спільність психічної діяльності співучасників.

Співучасники несуть відповідальність тільки за діяння, які вчинені в межах зговору (домовленості), досягнутого між ними. Відхилення від такої домовленості може призвести до ситуації, за якої вчинене виконавцем не підпадає під ознаки співучасті. Йдеться про ексцес виконавця, тобто вчинення ним діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Оскільки у такому випадку між виконавцем та іншими співучасниками відсутній суб`єктивний зв`язок (єдність умислу) стосовно вчиненого, відповідальність за цей злочин несе тільки його виконавець. Інші співучасники повинні відповідати лише за злочини, вчинені виконавцем у межах домовленості з ними. Така правова оцінка дій співучасників при ексцесі виконавця характерна для співучасті як у формі співвиконавства, так і з розподілом ролей.

Враховуючи вище вказані обставини, у суду викликають сумніви добуті досудовим слідством докази на підтвердження вини ОСОБА_6 в частині обвинувачення його за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Дані сумніви судом повинні трактуватися на користь обвинуваченого. Інші докази в цій частині обвинувачення у суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вище викладеного, в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, в цій частині обвинувачення обвинувачений ОСОБА_6 підлягає виправданню.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 09.12.2017 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом поєднаним із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , після чого прибувши за адресою: АДРЕСА_9 , підійшли до вантажного автомобіля марки ТАТА LPT 613 р/н НОМЕР_1 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 , в кузові якого перебував водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_17 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , погрожуючи водію ОСОБА_17 , ОСОБА_7 - ножем, ОСОБА_9 пістолетом «ZORAKI MOD.914-S» номер НОМЕР_9 , калібру 9 мм Р.А. Knall, заволоділи ключами від автомобіля, що знаходились у потерпілого ОСОБА_17 , всупереч волі водія вантажного автомобіля ОСОБА_17 , тобто не маючи законного права, ОСОБА_6 увімкнув запалювання автомобіля та спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 попрямував на вказаному автомобілі в напрямку смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом та отримали можливість на власний розсуд розпоряджатись вищевказаним автомобілем, вартість якого складає 168156 гривень 32 копійки, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16 .

Зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки в судовому засіданні встановлено і перевірено доказами, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили в попередню змову на скоєння таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Діючи у формі простої співучасті, відповідно до попередньої домовленості та розподілу ролей, ОСОБА_10 залишився в автомобілі ГАЗ 3302 з метою забезпечення їх безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину, в той час як ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до автомобіля ТАТА з метою реалізації свого спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Далі, слідуючи за попередньою домовленістю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залізли в будку автомобіля ТАТА, а ОСОБА_6 залишився з боку автомобіля з метою стежити за навколишньою обстановкою, та в разі виникнення небезпеки, попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Подальші дії ОСОБА_6 направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом не охоплювались умислом ОСОБА_7 та під час вступу в змову, направлену на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 не обговорювались. Дані дії ОСОБА_6 є ексцесом виконавця, тобто вчинення одним із співучасників діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Вказані обставини підтверджуються поясненнями обвинувачених, які доповнюють один одного та не суперечать і не спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Згідно ч. 2 ст. 27 КК України, виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст 29 КК України, виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалося їхнім умислом.

Проста форма співучасті (співвиконавство) передбачає таке об`єднання зусиль співучасників, за якого кожен з них вчинює однакові з правової точки зору діяння і виступає як виконавець злочину. Вона характеризується тим, що всі співучасники безпосередньо беруть участь у виконанні об`єктивної сторони злочину. При цьому можливі такі ситуації: 1) кожен із співучасників виконує всю об`єктивну сторону злочину; 2) окремі співучасники, діючи за розподілом ролей, виконують лише частину об`єктивної сторони злочину. Як у першому, так і в другому випадках злочинні наслідки настають в результаті сукупної діяльності співвиконавців і є спільними для них.

З суб`єктивної сторони співучасть характеризується умисною формою вини, що передбачає: 1) наявність умислу кожного із учасників стосовно їх власних дій (бездіяльності); 2) наявність умислу стосовно діянь інших співучасників, у т.ч. виконавця чи співвиконавця; 3) єдність наміру всіх співучасників вчинити один і той самий злочин; 4) єдність злочинного інтересу для всіх співучасників, тобто спрямованість їх умислу на досягнення загального злочинного результату. У своїй сукупності зазначені ознаки утворюють спільність психічної діяльності співучасників.

Співучасники несуть відповідальність тільки за діяння, які вчинені в межах зговору (домовленості), досягнутого між ними. Відхилення від такої домовленості може призвести до ситуації, за якої вчинене виконавцем не підпадає під ознаки співучасті. Йдеться про ексцес виконавця, тобто вчинення ним діяння, яке не охоплюється умислом інших співучасників. Оскільки у такому випадку між виконавцем та іншими співучасниками відсутній суб`єктивний зв`язок (єдність умислу) стосовно вчиненого, відповідальність за цей злочин несе тільки його виконавець. Інші співучасники повинні відповідати лише за злочини, вчинені виконавцем у межах домовленості з ними. Така правова оцінка дій співучасників при ексцесі виконавця характерна для співучасті як у формі співвиконавства, так і з розподілом ролей.

Враховуючи вище вказані обставини, у суду викликають сумніви добуті досудовим слідством докази на підтвердження вини ОСОБА_7 в частині обвинувачення його за ч. 3 ст. 289 КК України. Дані сумніви судом повинні трактуватися на користь обвинуваченого. Інші докази в цій частині обвинувачення у суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вище викладеного, в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та в цій частині обвинувачення обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає добровільне відшкодування завданої шкоди, наявнисть на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає вважає добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає добровільне відшкодування завданої шкоди, наяність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав частково, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, раніше не судимий, не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, висновок органу з питань пробації, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_9 необхідним і достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_10 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, раніше не судимий, не працює, має на утриманні малолітніх сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, висновок органу з питань пробації, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_10 необхідним і достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, висновок органу з питань пробації, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_6 необхідним і достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав частково, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, раніше не судимий, не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, висновок органу з питань пробації, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_7 необхідним і достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Під час досудового слідства були здійснені процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 15/12.2/7 від 05.01.2018 року для встановлення вартості викраденого майна автомобіля ТАТА р/н НОМЕР_1 в сумі 1144 грн., які документально підтверджені та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на проведення експертиз зброї № 26/3.3/1355 від 22.12.2017 року, № 26/3.3/1354 від 21.12.2107 року, № 26/3.3/1352 від 26.12.2017 року, 26/3.3/1361 від 26.12.2017 року не підлягають стягненню на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту його затримання - з 11.12.2017 року.

В скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виправдати.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_9 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) місяців, 11 (одинадцять) днів.

Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання строк знаходження його під вартою - з 12.12.2017 року по 23.10.2019 року, та вважати його таким, що відбув покарання повністю.

Звільнити ОСОБА_10 з під варти негайно в залі суду.

В скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виправдати.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його затримання - з 12.12.2017 року.

В скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виправдати.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 15/12.2/7 від 05.01.2018 року в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. на користь держави.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його затримання - з 12.12.2017 року.

В скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виправдати.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 на транспортний засіб ГАЗ 3302 р.н. НОМЕР_2 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000674 (т. 3 а.с. 34) повернути за належністю ОСОБА_18 ;

- транспортний засіб ГАЗ 3302 р/н НОМЕР_2 , який зберігається на стоянці Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 34) повернути за належністю ОСОБА_18 ;

- синтетичну шапку чорного кольору «балаклава», яка зберігається у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 51) знищити;

- шкіряну сумку «ДУБО», що зберігається у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 72) обернути на користь держави;

- мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, імей 1: НОМЕР_11 , 2: НОМЕР_12 , який зберігається у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 93) обернути на користь держави;

- мобільний телефон марки «Nokia», імей: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , який зберігається у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 109) повернути за належністю ОСОБА_10 ;

- мобільні телефони марки «Blackview A8», чорного кольору імей: НОМЕР_15 , та марки «Nomi» чорного кольору, імей НОМЕР_16 , які зберігаються у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 128) повернути за належністю ОСОБА_6 ;

- шкіряну сумку чорного кольору, грошові кошти в сумі 332 грн. паперовими купюрами, грошові кошти в сумі 3,50 грн. металевими монетами, тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль марки ВАЗ 2103 р/н НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , пластикова картка Востокгаз, картка банка НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_17 серії НОМЕР_8 , страховий поліс № АК/2600114, спеціальний знак до страхового полісу, європротокол, три зв`язки та ключ від домофону, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_17 (т. 3 а.с. 141) залишити у останнього за належністю;

- оптичний диск «DVD-R, Єлизаветівська сільська рада, 09.12.2017», який зберігається у матеріалах кримінального провадження (т. 3 а.с. 161) залишити у матеріалах провадження;

- три ножі, які зберігаються у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 192) знищити;

- пістолет «ZORAKІ - MOD.914-S», № НОМЕР_9 , шість стріляних гільз, магазин, які зберігаються у камері схову Петриківського ВП Новомосковського ВП (т. 3 а.с. 193, 211) знищити;

- грошові кошти в сумі 5273 грн., які зберігаються у УФ ЗБО ГУНП в Дніпропетровській обл. (т. 3 а.с. 199, 200, 201) обергути на користь держави;

- грошові кошти в сумі 4500 грн., які зберігаються у УФ ЗБО ГУНП в Дніпропетровській обл. (т. 3 а.с. 199, 200, 201) повернути за належністю ОСОБА_10 ;

- речові докази: грошові кошти в сумі 500 грн., які зберігаються у УФ ЗБО ГУНП в Дніпропетровській обл. (т. 3 а.с. 199, 200, 201) повернути за належністю ОСОБА_6 ;

- оптичні диски «OUT-GD-18-00513/KI» та «Вх-158,159,160,162; вих. 995-998/3/КТ», «CD-R» відповідь-аналіз які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000674 (т. 3 а.с. 260, 272) залишити у матеріалах провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_73