КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/977/19
Провадження № 1-кп/552/130/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000910 від 14.04.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 та ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
В провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 та ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, у зв`язку з закінченням строку застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, думку обвинувачених та захисників які поклались на розсуду суду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені статтею 177 КПК України, які продовжують існувати на час розгляду клопотання, суд розцінює ту обставину, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 може здійснювати тиск на свідків, переховуватись від суду.

З врахуванням викладеного, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , подальше існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити дане клопотання прокурора, продовжити строк тримання під вартою обвинувачених на шістдесят днів.

На час розгляду клопотань у суду відсутні будь-які дані, що обвинувачені за віком та станом здоров`я не можуть утримуватись під вартою.

Суд також вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченим не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 315, 316 КПК України, суд,-

ухвалив :

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 15 год. 00 хв. 27 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1