УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ПрАТ «Краплинка» в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2018 року, в рамках кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
16 квітня 2019 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «Краплинка», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2018 року, в рамках кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, а саме рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ПрАТ «Краплинка», в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, в провадженні Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, за заявою ПАТ «Сбербанк».

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2018 року, в рамках вищевказаного кримінального провадження, було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ПрАТ «Краплинка» та передано майно на відповідальне зберігання арбітражному керуючому, ліквідатору ПрАТ «Краплинка» - ОСОБА_4 .

Такий захід забезпечення кримінального провадження заявник вважає незаконним та необгрунтованим з огляду на наступне.

Так, арештоване рухоме та нерухоме майно, яке належить ПрАТ «Краплинка», не може бути речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України. Слідчим та прокурором не доведено яким саме критеріям речового доказу відповідає арештоване ПрАТ «Краплинка» майно та яке саме доказове значення таке майно має для кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року. Також слідчим на обґрунтування застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту не долучено доказів, які б свідчили про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження майна ПрАТ «Краплинка», а всі долучені до клопотання матеріали вказують лише на незгоду ПАТ «Сбербанк», як заявника в кримінальному провадженні та кредитора у справі про банкрутство ПрАТ «Краплинка» з діями арбітражного керуючого ОСОБА_5 щодо укладення договору оренди основних засобів з ТОВ «Київський завод напоїв «Росинка», а також вартістю оренди майнового комплексу, яка визначена у цьому договорі.

При цьому, заявник звертає увагу й на те, що арешт на майно ПрАТ «Краплинка» накладено протягом п`яти місяців, при цьому, жодних слідчих дій органом досудового розслідування не здійснюється, про підозру в рамках кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року нікому не повідомлено, а саме кримінальне провадження є фактовим.

Також заявник зазначає про те, що арешт на майно також не може бути накладений з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки в рамках кримінального провадження відсутні особи, яким повідомлено про підозру та відсутні відомості про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження. Крім того, статтею 96-3 КК України визначено виключений перелік злочинів, передбачених законом про кримінальну відповідальність за якими до юридичної особи можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, тобто може здійснюватися провадження щодо цієї юридичної особи, в порядку визначеному КПК України, та до цього переліку не входять злочини, передбачені ст.388 КК України.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що арешт на рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка» накладено необґрунтовано та такий арешт підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю будь-яких правових підстав та законної мети накладення слідчим суддею такого арешту у відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, відсутності будь-якої шкоди завданої заявнику (потерпілому) кримінальним правопорушенням чи іншими діями власника майна або інших осіб у віданні, яких перебуває таке майно, неможливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні, відсутністю ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України та наявності достатніх підстав вважати, що події злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України про яке заявляє ПАТ «Сбербанк» взагалі не існує.

Представник ПрАТ «Краплинка» на неодноразові виклики суду в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду клопотання до суду не надходило.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотань в порядку ст.174 КПК України, а також те, що клопотання ПрАТ «Краплинка» про скасування арешту майна перебуває в провадженні слідчого судді з 16 квітня 2019 року та на жоден із викликів представник ПрАТ «Краплинка» до суду не з`явився, жодних документів на підтвердження своєї позиції суду не надав, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність представника ПрАТ «Краплинка».

Слідчий Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 за клопотанням якого накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомляв, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.

Крім того, судом також направлявся запит щодо надання в судове засідання матеріалів кримінального провадження №0012133, однак такі матеріали слідчому судді надані не були. Водночас від слідчого не надійшло жодної заяви, клопотання або пояснень з приводу розгляду клопотання ПрАТ «Краплинка» про скасування арешту майна.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності представника ПрАТ «Краплинка» та слідчого, з урахуванням матеріалів, які наявні в розпорядження слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, дослідивши матеріали про накладення арешту (справа №761/44635/18, провадження 1-кс/761/30366/2018) в 3-ох томах, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, за заявою ПАТ «Сбербанк».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2018 року було задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка» та передано таке майно на відповідальне зберігання арбітражному керуючому, ліквідатору ПрАТ «Краплинка» - ОСОБА_4 .

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 листопада 2018 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка» є речовим доказом у кримінальному провадженні №0012133 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_7 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка», відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Краплинка», що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов?язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчим суддею вживалися усі розумні заходи з метою перевірки тверджень заявника, однак представник ПрАТ «Краплинка» в судове засідання не з`явився та не навів переконливих даних щодо того, що арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання ПрАТ «Краплинка» в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2018 року, в рамках кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання ПрАТ «Краплинка» в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2018 року, в рамках кримінального провадження №0012133 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 05 червня 2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1