ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1083/19

30 вересня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньо освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 21 липня 2016 року Костопільським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ходорів, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 , непрацюючого, 18 березня 2019 року засудженого вироком Костопільським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 .

Судовим слідством суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , 3 квітня 2019 року, близько 02 год., з метою вчинення крадіжки прибули до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де, через відсутні вхідні ворота до господарства, проникли на вказану територію. Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_3 підійшли до гаражу, де за допомогою драбини, проникли на другий поверх гаражу.

Після чого, через другий поверх, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 проникли на перший поверх гаражу, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно, викрали чуже майно, а саме: радіатор марки «Розма 11К 500х1000 стал.» вартістю 1048 гривень 00 копійок, радіатор марки «Розма 11К 500х1200 стал.» вартістю 1189 гривень 80 копійок, чотири радіатори марки «Розма 22К 500х1000 стал.» вартістю 1434 гривні 86 копійок за один, загальною вартістю 5739 гривень 44 копійки та два радіатори марки «Розма 22К 500х800 стал.» вартістю 1241 гривня 89 копійок за один, загальною вартістю 2483 гривень 78 копійок, які належать ОСОБА_6 , чим спричинили останньому матеріального збитку на загальну суму 10461 гривня 02 копійки.

Далі ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 перенесли викрадені речі до місця проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 залишився та ліг спати.

Дані дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні крадіжки поєднаної з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, однособово 3 квітня 2019 року повернувся до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом розбиття віконного скла, проник до підсобного приміщення, звідки викрав дві пластмасові бочки ємкістю по 50 літрів кожна, вартістю 220 гривень за одну, загальною вартістю 440 гривень.

Потім, ОСОБА_4 вийшов з підсобного приміщення та знову через другий поверх проник до гаражу, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно, викрав чуже майно, а саме: подовжувач електричний, однофазний довжиною 30 м, вартістю 400 гривень, подовжувач електричний, однофазний довжиною 10 м, вартістю 170 гривень, подовжувач електричний з лампою підсвічування довжиною 3 м, вартістю 120 гривень, кабель марки «ПВС 5х4» довжиною 10м, вартістю 65 гривень за 1 метр погонний, загальною вартістю 650 гривень, два молотки вартістю за один 60 гривень, загальною вартістю 120 гривень, одну сокиру вартістю 307 гривень, одну ручну пилку по дереву вартістю 137 гривень, одне свердло по бетону на 10 мм, вартістю 30 гривень, моток ізолюючої стрічки, вартістю 20 гривень, металеву каністру ємкістю 20 л, вартістю 220 гривень наповнену дизельним пальним вартістю за 1 літр 28 гривень загальною вартістю 560 гривень, трубу «ППР ФІРАТ 20» загальною довжиною 90 метрів 23 гривні 80 копійок за метр погонний загальною вартістю 2142 гривні, трубу «ППР ФІРАТ 25» загальною довжиною 56 метрів 33 гривні 59 копійок за метр погонний загальною вартістю 1881 гривень 04 копійки, яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 7197 грн. 04 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаної з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження. Зокрема, вказав, що 3 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині ночі він разом з ОСОБА_4 проник до приміщення гаражу, який належить потерпілому ОСОБА_6 , через другий поверх гаражу за допомогою драбини, яка стояла поблизу, звідки викрали майно яке належить потерпілому. Кількість викраденого майна зазначена в обвинувальному акті відповідає дійсності. Пізніше йому стало відомо про те, що ОСОБА_4 самостійно повернувся ще раз до господарства ОСОБА_6 і викрав подовжувачі, пластмасові бочки, та інше майно. Викрадені батареї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в подальшому продали своєму знайомому, на наступний день після вчинення крадіжки.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих діянь визнав повністю, вказавши, що 3 квітня 2019 року 02 год., разом з ОСОБА_3 вчинив крадіжку з господарства, яке належить ОСОБА_6 що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де, зайшовши на територію господарства, підійшли до гаражу, за допомогою драбини, яка там стояла, проникли на другий поверх гаражу. Після чого, на першому поверсі гаражу побачили безліч труб, близько 8 батарей та інших речей, які можна викрасти. Вони спільно з ОСОБА_3 носили батареї спочатку на другий поверх гаражу, звідки вже спускали на подвір`я та носили до ОСОБА_3 додому. Після викрадення батарей ОСОБА_3 залишився вдома, оскільки, коли вони носили батареї, одна з них впала та розбила йому голову, у ОСОБА_3 почала йти кров.

Знаючи, що в приміщенні гаража потерпілого є ще речі, які можна викрасти, ОСОБА_4 самостійно повернувся вдруге до приміщення гаражу, а також до підсобного приміщення, у господарстві ОСОБА_6 , звідки викрав дві пластмасові бочки, подовжувачі електричні, молотки, сокиру, інше приладдя, каністру з дизпаливом, труби. Кількість викраденого майна відповідає тому майну, що вказане в обвинувальному акті. В подальшому, викрадене майно він продав своєму знайомому ОСОБА_8 . На отримані гроші вони спільно з ОСОБА_9 купили спиртні напої та вживали їх.

Крім повного визнання вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їх вина повністю підтверджується показаннями потерпілого та матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що він є власником домоволодіння по АДРЕСА_4 , зауважив, що все викрадене у нього майно 02.04.2019 вірно зазначено в обвинувальному акті. Після вчинення крадіжки йому повернуто вищевказане майно, окрім подовжувачів. Також вказав, що після вчинення крадіжки з його господарства 02.04.2019 було пошкоджено вікно, яке, на його думку, розбили обвинувачені.

Крім цього, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування, які є належними та допустимими, досліджені судом в ході судового розгляду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.04.2019, згідно якого оглянуто території господарства ОСОБА_6 , із приміщеннями на ній;

- протоколом огляду місця події від 05.04.2019, в ході якого оглянуто частину викраденого з господарства ОСОБА_6 майна (металеві труби та пластикова бочка);

- протоколом огляду місця події від 05.04.2019, в ході якого оглянуто частину викраденого з господарства ОСОБА_6 майна (металеву каністру);

- протоколом огляду місця події від 05.04.2019, в ході якого оглянуто господарство ОСОБА_10 , де знаходились викрадені у ОСОБА_6 радіатори (батареї);

- протоколом огляду місця події від 05.04.2019, в ході якого оглянуто будинок ОСОБА_3 , де виявлено та вилучено частину викраденого у ОСОБА_6 радіаторів, будівельних інструментів, подовжувачів;

- довідками про вартість викраденого майна у ОСОБА_6 .

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінованого їм злочину.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таємно, за попередньою змовою скоїли викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 3 квітня 2019 року на загальну суму 10461 грн. 02 коп. а тому ці їх дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 таємно, скоїв викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 3 квітня 2019 року на загальну суму 7197 грн. 04 коп. а тому ці їх дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`яснення Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24. 10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення ним злочину повторно.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а також приймає до уваги, що обвинувачений відшкодував потерпілому завдану шкоду, хворіє на цукровий діабет 1 типу, інвалід з дитинства 3 групи.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває на обліку у лікаря психіатра, неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, востаннє 21 липня 2016 року Костопільським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, однак 25 вересня 2017 року звільнений Вінницьким районним судом Вінницької області від відбування покарання за хворобою, досудову доповідь відповідно до висновку якої, виправлення ОСОБА_3 , без позбавлення волі на певний строк, може становити небезпеку суспільству, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, вчиненням нового тяжкого злочину групою осіб проти власності, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , приймаючи до уваги лист Заступника головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Костопільська ЦРЛ» Костопільської районної ради ОСОБА_11 від 19 вересня 2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово самовільно залишав місце лікування, суд приходить до переконання про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за хворобою.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення ним злочину повторно.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а також приймає до уваги, що обвинувачений відшкодував потерпілому завдану шкоду.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання та реєстрації, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, досудову доповідь відповідно до висновку якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк, може становити небезпеку суспільству, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком від 18 березня 2019 року Костопільського районного суду засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт .

Згідно довідки, старшого інспектора Костопільського районого відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області від 30 вересня 2019 року, ОСОБА_4 , не відбув 64 години громадських робіт,

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов відсутній.

Відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід відповідно до ухвали Костопільського районного суду № 564/1083/19 від 14 серпня 2019 року домашній арешт у певний період доби.

Цивільний позов відсутній.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 373, 374 КПК України, ст. 71,72, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 3 місяці.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої , призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 3 місяці.

У відповідності до ч.1,4 ст.71, ст.72 КК України, приєднати до вказаного вироку не відбуту частину покарання ОСОБА_4 за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2019 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяці 8(вісім) днів.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

З моменту проголошення даного вироку, ОСОБА_4 з зали суду взяти під варту і до набрання вироком законної сили, утримувати його в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази по справі труби опалювання загальною довжиною 146 м., дві пластмасові бочки, металева каністра ємкістю 20л. наповнена дизельним пальним, 2 молотка, сокира, ручна пилка по дереву, свердло, ізолюючу стрічку та 8 радіаторів опалювання, які повернуті ОСОБА_6 , рахувати повернутими по належності, кросівки синього кольору марки «Найк», які упаковано в спецпакет НПУ №0002120, кросівки біло-синього кольору, які упаковано в спецпакет НПУГСУ №7233524 та два паперових конверти з плямами речовини бурого кольору зовні схожої на кров та два паперові конверти з контрольними змивами, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

СуддяОСОБА_1