ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2835/19 Справа № 188/342/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 09 січня 2019 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Брянка Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
потерпілої ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Також ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбаченого ст. 128 КК України, та звільнено його від покарання. На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 04.01.2019 приблизно о 18 годині 00 хвилин, точний час у ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_9 на ґрунті давніх неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи з необережності, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи більш обачливо, штовхнув ОСОБА_9 в область правого передпліччя, внаслідок чого остання не втрималася на ногах та впала на ліву верхню кінцівку долонею вниз, отримавши тілесні ушкодження у вигляді закритого поперекового перелому шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки, без зміщення уламків; механізм травми: падіння потерпілої з упором на ліву кисть, які згідно з висновком експерта № 20 від 05.02.2019 за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 доби.
Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на завдання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, у той час, коли потерпіла підводилась із підлоги після падіння, умисно з силою наніс ОСОБА_9 ще не менше чотирьох ударів в тулуб, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді гематоми 2 4 міжреберних проміжків біля грудинної лінії правої половини грудної клітки, гематоми 10 го міжреберного проміжку біля хребтової лінії правої половини грудної клітки, синця внутрішнього квадранта лівої молочної залози, синця 10-го міжреберного проміжку по лопатковій лінії правої половини грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, зі звільненням його від покарання. Виключити з резолютивної частини вироку рішення про призначення ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні ним злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вважає, що вирок підлягає зміні в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так прокурор посилається на неправильне застосування судом вимог ст. 70 КК України. При цьому, вказує, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, але звільнено від покарання, тобто не визначено його конкретний вид і розмір, але, суд, в порушення вимог закону, безпідставно визначив ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, що в цьому випадку є зайвим.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та потерпілу, які проти задоволення скарги не заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, та кваліфікація його дій прокурором в апеляційній скарзі, з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КК України, не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Порушень судом першої інстанції кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Разом з тим, доводи прокурора про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, є обгрунтованими.
За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
З оскаржуваного вироку видно, що судом першої інстанції ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Разом з цим, ОСОБА_5 визнано винуватим й у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, але обгрунтовано звільнено від покарання за цей злочин, тобто не визначено його конкретний вид і розмір.
Між тим, всупереч наведеним обставинам та вимогам закону, суд першої інстанції помилково визначив обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне її задовольнити, змінивши вирок в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, та виключивши з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення суду про призначення обвинуваченому покарання, за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_5 - змінити в частині призначеного покарання.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та звільненим від покарання.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4