Справа № 638/8533/18
Провадження № 1-кп/638/828/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з повною вищою освітою, завідувача сектору з питань запобігання корупції ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик і допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 ) колишнього працівника - провідного фахівця сектору з питань запобігання корупції Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області для з`ясування обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, та якому відомі обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Також ОСОБА_4 заявив клопотання, яким просив витребувати з військової прокуратури Харківського гарнізону з матеріалів кримінального провадження №0001622 від 18.12.2017 наступні документи, які мають суттєве значення для розгляду та можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: публікації Інтернет видань «Insider news» - на 14 арк., «Харків-форум»- на 1 арк., «Фейсбук» - на 2 арк.; лист Управління захисту економіки в Харківській області відносно ОСОБА_6 (Bx.№12610 від 14.12.2017) на 2 арк.; відповідь на цей лист ( Вих.№9.0/13016 від 27.12.2018) - на 6 арк.; доповідна записка ОСОБА_4 (Bx.№21 від 11.01.2018) про порушення термінів подачі декларацій співробітниками ГУ Держпродспоживслужи в Харківській області на 2 арк., які були долучені, згідно клопотання ОСОБА_4 , до кримінального провадження №0001622 (Bх.№1341 від 09.02.2018 військової прокуратури Харківського гарнізону).

Також ОСОБА_4 подав до суду клопотання про витребування документів, в якому просить витребувати з військової прокуратури Харківського гарнізону наступні відомості по кримінальному провадженню №0001622 від 18.12.2017, які мають суттєве значення для розгляду справи, а саме: витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001622 станом на 18.12.2017; відомості з ЄРДР про рух кримінального провадження №0001622 (тип дії, дата, користувач, дата та час дії, та інше).

Також ОСОБА_4 подав до суду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому просить: з метою встановлення законності походження грошових коштів, які використовувалися під час проведення НСРД, з метою подальшого використання цих коштів як доказів в даному кримінальному провадженні, надати визначеній судом особі тимчасовий доступ до речей та документів у відділі фінансового забезпечення УСБУ в Харківській області, а саме документів (видаткові касові ордера, розписки, акти прийому-передачі, квитанції та інші документи, які підтверджують факт передачі грошових коштів) про отримання 23.01.2018 грошових коштів в сумі 231360 грн. для отримання відомостей про злочин та осіб, які його вчинили, через уповноважену матеріально відповідальну особу для реалізації заходу в рамках кримінального провадження №0001622, за які шляхом проведення валютно-обмінних операцій придбано по курсу 28,92 у ТОВ «Фінансова компанія «Альфа-Інвест»» за адресою: м. Харків, вул. Благовещенська, 16-6, від. №004 8000 доларів США; та документів про перебування речових доказів - грошових коштів в розмірі 8000 доларів США та 4982 грн., на які був накладений арешт ухвалою Київського районного суду м. Харкова (квитанції за №№2847, 2851, 2854, ордера про отримання грошових коштів, та інші документів, які підтверджують факт передачі речових доказів), або їх посвідчених копій.
В обгрунтування клопотання обвинувачений вказує, що при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування ним було встановлено, що згідно з протоколом огляду та вручення грошових купюр від 24.01.2018 та додатків до нього, а також протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.01.2018, ці грошові кошти належать Управлінню Служби безпеки України.
23.01.2018 від відділу фінансового забезпечення УСБУ в Харківській області оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу ГВ БКОЗ Управління СБ України в Харківській області старшим лейтенантом ОСОБА_7 були отримані грошові кошти в сумі 231360 грн., за які шляхом проведення валютно-обмінних операцій придбав по курсу 28,92 у ТОВ «Фінансова компанія «Альфа-Інвест»» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 16-б, від. №004 8000 доларів США.
Однак, зазначає ОСОБА_4 , в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, підтверджуючі факт отримання 23.01.2018 у відділі фінансового забезпечення УСБУ в Харківській області цих грошових коштів, що ставить під сумнів законність їх надходження в проведенні заходів та подальше використання цих коштів як доказів в даному кримінальному провадженні.
26.12.2018 до Управління СБ України в Харківській області був направлений адвокатський запит про надання копій документів про виділення в січні 2018 р. грошових коштів в сумі 231360 грн. для проведення НСРД по кримінальному провадженню №0001622 від 18.12.2017.
15.01.2019 листом Управління СБ України в Харківській області вих. №70/14-Ш-964/7 від 04.01.2019 про надання інформації та копій документів було відмовлено з посиланням на ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» на обмеженість доступу.
Згідно ст.ст. 5, 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ.
Згідно ст. 18 3У «Про службу безпеки України» фінансування, матеріально-технічне та соціально-побутове забезпечення Служби безпеки України здійснюється Кабінетом Міністрів України в порядку, визначеному Верховною Радою України, за рахунок коштів державного бюджету України.
ОСОБА_8 зазначає, що при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування ним була встановлена відсутність відомостей про перебування речових доказів - грошових коштів в розмірі 8000 доларів США та 4982 грн., на які ухвалою суду був накладений арешт.
Обвинувачений вказує, що на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 на зазначені грошові кошти був накладений арешт. Місцем зберігання арештованого майна судом було визначено ВСП СУ ГУНП в Харківській області відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМУ від 19.11.2012 №1104.
Згідно п. 21 цієї постанови «Речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку».
Згідно п. 11 Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов`язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.
Згідно п. 12 Відповідальна особа заповнює квитанцію про отримання речових доказів для зберігання в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі за формою згідно з додатком 2 (далі - квитанція), яка долучається до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення зазначених клопотань заперечував, посилаючись щодо клопотання про допит свідка на те, що ОСОБА_5 не допитувався під час судового засідання, невідомо, про які обставини він може повідомити; щодо витребування документів вони знаходяться в матеріалах і будуть досліджуватися в судовому засіданні; з приводу витребування документів про виділення коштів зазначив, що відповідні запити були зроблені, отримана вмотивована відповідь, що дана інформація має гриф з обмеженим доступом.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає зазначені клопотання такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ст. 22 КПК України суд не вбачає підстав для задоволення зазначених клопотань про витребування документів і тимчасовий доступ до документів, оскільки обсяг та порядок дослідження доказів в кримінальному провадженні встановлюється відповідно до положень ст. 349 КПК України в судовому засіданні під час судового розгляду, а тому зважаючи на те, що на даний час судом не вирішені вказані питання, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотань на даній стадії судового провадження як в передчасному.

Викладене не позбавляє ОСОБА_4 можливості заявити зазначені клопотання на відповідній стадії судового розгляду справи.

Також, враховуючи, що заявлений в клопотанні свідок не був допитаний під час досудового розслідування, та його показання не були відкриті сторонам кримінального провадження на виконання вимог ст. 290 КПК України, суд вважає неможливим задоволення клопотання про виклик та допит в судовому засіданні зазначеного свідка до відкриття його показань сторонам кримінального провадження в установленому чинним законодавством порядку.

Також ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу відносно нього з застави на особисте зобов`язання.
В обгрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 264300 грн. до спливу терміну тримання під вартою, та покладено певні обов`язки.
27.01.2018 ОСОБА_9 , дружина обвинуваченого, внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області заставу в розмірі 264300 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 ОСОБА_4 був продовжений строк дії покладених обов`язків, що визначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 в межах строку досудового розслідування, на строк 33 дні, тобто до 25.05.2018.
ОСОБА_4 вважає, що оскільки строк тримання під вартою не продовжувався, дія запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно нього закінчилась 25.05.2018.
Обвинувачений вказує, що всі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк, визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє доти, доки діє ухвала і діє строк, який визначений в ній. Із спливом строку дії ухвали, припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою.
Ст. 203 КПК України визначає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
Згідно п. 6 ст. 195 КПК України, обов`язки передбачені цією статтею можуть бути покладені на строк не більше двох місяців... Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають iстотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Обвинувачений вважає, що всупереч вимогам ст. 94 КПК України слідчим суддею не зроблена оцінка щодо того, чи достатньо зібраних доказів у справі для висновку про наявність обґрунтованої підозри саме після спливу такого часу. Вважає, що на теперішній час ризиків не існує оскільки він: не переховується від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що він на протязі досудового розслідування та суду вже майже рік з`являвся і з`являється за кожним викликом слідчого, прокурора та суду; нічого не знищує, не ховає, не спотворює будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки з 27.06.2018 він був звільнений з посади завідувача сектору з питань запобігання корупції Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (наказ №312 о/с від 27.06.2018); жодним чином не впливає на свідків або інших учасників кримінального провадження, не перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, а також не вчиняє інше кримінальне правопорушення, про що свідчить його належна поведінка та дотримання умов застосованого запобіжного заходу; раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався; э пенсіонером та ветераном органів внутрішніх справ; має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена належними і достатніми доказами, а ризики відповідно до ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні відсутні, в зв`язку з чим ОСОБА_4 вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Посилаючись на ст. 8 Конституції України, обвинувачений зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України. У відповідності до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В зв`язку з викладеним, на думку обвинуваченого, буде доцільним дослідити можливість обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор заперечував проти заміни обвинуваченому запобіжного заходу, вважаючи, що ризики, визначені ст. 177 КК України, досі зберігаються і особисте зобов`язання не забезпечить належного виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків.
Заслухавши обвинуваченого і прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу і покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів в доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Суд звертає увагу обвинуваченого на те, що відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
При цьому, жодною правовою нормою строк дії застави до розгляду кримінальної справи по суті не обмежений.
З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 вбачається, що до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» з визначенням суми застави в розмірі 264300 грн., в зв`язку зі встановленням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
В поданому клопотанні ОСОБА_4 вказує, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні відсутні або мінімальні, однак на підтвердження такої думки не наводить достатніх доказів, які б підтверджували зменшення зазначених ризиків.
Судом вже неодноразово розглядались клопотання ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу, в їх задоволенні судом було відмовлено через збереження ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України.
Нових даних, які в свідчили про відсутність на даний момент зазначених ризиків, ОСОБА_4 не надано.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме: можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжують існувати, в зв`язку з чим заміна обвинуваченому застосованого до нього запобіжного заходу більш м`яким в вигляді особистого зобов`язання неможлива.
Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 177, 182, 201, 290, 303, 304, 349, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотань ОСОБА_4 про витребування документів, тимчасовий доступ до документів і допит свідка відмовити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: