Справа № 639/4096/19
Провадження № 1-КП/639/417/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 21.02.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000265 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 21.02.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000265 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти призначення судового розгляду, перешкод для цього не вбачає, зазначив про відповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону, дотримання правил територіальної підсудності при зверненні до суду. Крім того, вважав доцільним проводити розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, з обов`язковою участю осіб, зазначених в обвинувальному акті.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора ОСОБА_3 .

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 також не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду заперечували, просили суд прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст.ст.109, 110, 291, 293 КПК України. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначила наступні підстави для повернення обвинувального акту: так згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк досудового розслідування закінчився 26.02.2019р., хоча обвинувальний акт був складений та затверджений тільки 13.06.2019р., тобто майже через 4 місяці після закінчення строку досудового розслідування. Крім того, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено не повноважним органом- слідчим в особливо важливих справах СВ СУ прокуратури Харківської області,який згідно вимог КПК України (згідно з його Прикінцевими та Перехідними положеннями) не мав права розслідувати кримінальні провадження після 20.11.2017р. Також у реєстру матеріалів досудового розслідування в порушення вимог ст.109,291 КПК України не зазначені всі процесуальні дії, які були проведені слідчим під час досудового розслідування, зокрема реєстр не містить відомостей щодо допиту свідка ОСОБА_11 , не містить відомостей про потерпілих та заявника.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність закінчення підготовчого провадження і можливість призначення судового розгляду, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.283 КПК України, формою закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.

Вимогами ч.4 ст.22, п.п.13-15 ч.2 ст.36, ч.1 ст.291 КПК України передбачено, що звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді покладається на прокурора, який відноситься до сторони обвинувачення.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

В частині доводів сторони захисту щодо проведення досудового розслідування слідчим прокуратури Харківської області, який втратив повноваження із набранням чинності ч.4 ст.216 КПК України, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст.216 КПК України визначено категорію кримінальних проваджень,які віднесені до підслідності державного бюро розслідувань.

Пунктом 1 Розділу Х «Прикінцевих положень» КПК України встановлено, зокрема, що ч.4 ст.216 КПК України вводиться в дію з дня початку діяльності ДБР України,але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Разом із тим, п.9 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України встановлює, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію досудового розслідування до початку функціонування органів,яким законом будуть передані відповідні функції.

Згідно до абзацу 2 пункту 4 Розділу VI Закону України «Про Державне бюро розслідувань» передання матеріалів кримінального провадження слідчими органів прокуратури до відповідного підрозділу (органу) ДБР України для продовження провадження має відбутися у тримісячний строк після початку здійснення ДБР функції досудового розслідування.

Отже початок дії положень частини 4 стю216 КПК України, з урахуванням положень Конституції України,пов`язаний не з моментом утворення ДБР, а з моменту початку здійснення останнім функцій органу досудового розслідування. До того часу згідно з абзацами 1 та пункту 1 Розділу ХI «Перехідні положення» КПК України повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури.

Щодо посилання сторони захисту на вчинення слідчим процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування суд зазначає наступне.

Стаття 219. Строки досудового розслідування
1Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
3. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Стаття 283. Загальні положення закінчення досудового розслідування
1. Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
3. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Стаття 290. Відкриття матеріалів іншій стороні
1.Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженню 26.02.2019р. було повідомлено про завершення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню (п.151), а у період з 21.03.2019 по 11.06.2019р. надано доступ та можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (п.152) . 11.06.2019р. було складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та 13.06.2019р. його було затверджено прокурором.

Оскільки відповідно до ч.3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки проведення досудового розслідування, тому посилання сторони захисту на вчинення слідчим процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування, є безпідставними .
Крім того, слід зазначити, що реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а тому його недоліки, зокрема відсутність всіх процесуальних дій, які були проведені слідчим під час досудового розслідування та не зазначення відомостей про потерпілих та заявника , самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ця обставина не є такою, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт та додані до нього матеріали за формою та змістом відповідають вимогам ст.ст.109, 110, 291, 293 КПК України.

За таких обставин клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту задоволенню не підлягає.

Крім того, підстав для прийняття рішення відповідно до п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід у відношенні обвинувачених не обирався.

Отже, на підставі вказаного обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду.
Крім того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про відсторонення від посади старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 строком на 2 місяці. Мотивуючи це тим, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаній посаді можуть впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав вказані клопотання.

Інші учасники судового розгляду проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Заслухавши клопотання прокурора, думку інших учасників судового розгляду, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 156 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Прокурором у судовому засіданні не доведено необхідності відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки на надано жодних даних, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинувачених, які перебуваючи на посаді, можуть незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або можуть вчинити інші кримінальні правопорушення. Більше того, ухвалами слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 30.11.2018р. та 11.10.2018р. до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення їх від посад строком на 2 місяці. Вказаний строк давно сплив і відомостей про те,що обвинувачені використовували свої посади для перешкоджання досудовому розслідуванню,впливу на свідків або що вони вчинили інші правопорушення, відсутні. Таким чином, належних доводів, що на даний час існують підстави для відсторонення обвинувачених від посад прокурор не навів, а відтак його клопотання про відсторонення обвинувачених від посад не підлягають задоволенню.

Крім того,під час судового засідання адвокатом ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_13 та гр. ОСОБА_13 було заявлено клопотання про скасування арешту з майна, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 28.08.2018р.,яке належить ОСОБА_13 ,а саме: грошових коштів у сумі 11 507 доларів США,250 євро, 3000 російських рублів,які були вилучені у неї під час проведення обшуку 20.08.2018р.

В обґрунтування задоволення клопотання посилалися на те, що арешт майна є необґрунтованим, оскільки його застосовано без урахування фактичних даних щодо належності грошових коштів певній особі, щодо даних про походження грошових коштів, а також відсутності ознак речових доказів, тому арешт має бути скасований.

Також адвокатом ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_14 та самим ОСОБА_14 було заявлено аналогічне клопотання про скасування арешту майна в частині арешту грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США та 40 000 гривень,вилучених під час обшуку 20.08.2018р. за адресою АДРЕСА_1 ,накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 28.08.2018р.

Вказали,що вилучені та арештовані гроші належать на праві власності ОСОБА_7 та існування на сьогодні арешту майна грубо порушує право власності ОСОБА_7 на грошові кошти.

Прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення вказаних клопотань заперечували, просили відмовити у їх задоволенні, пояснивши те, що наразі проводиться лише підготовче судове засідання,письмові докази ,що містяться в матеріалах кримінального провадження,не були досліджені,а тому вказані вимоги є передчасними.

Інші учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення клопотань.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, на які посилаються заявники, обґрунтовуючи доводи клопотань, вбачається наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У ч. 3 цієї статті зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 28.08.2018р. були задоволені клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

При цьому слідчий суддя вважав,що вилучене під час обшуку майно відповідало критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вбачається, що правомірність підстав для накладення арешту перевірялась та оцінювалась слідчим суддею при накладенні арешту на майно. Вказані ухвали набрали законної сили.

Враховуючи той факт, що судом під час підготовки до судового розгляду не можуть бути досліджені письмові докази сторони обвинувачення, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а вказані грошові кошти визнані речовими доказами відповідно до вимог ст. 98 КПК України,тому суд вважає,що встановлені слідчим суддею обмеження у їх використанні відповідають загальним вимогам забезпечення кримінального провадження,що визначені у нормах статей 16,131-132 КПК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування накладених арештів з майна, тому у задоволенні клопотань наразі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154-158,170,174,314-317 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню № 0000265 від 21.02.2018 року відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000265 від 21.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова на 10-30 год. 26 липня 2019 року .

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

У задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_13 та ОСОБА_13 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 28.08.2018р. по кримінальному провадженню № 0000265 від 21.02.2018 року , передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_14 та ОСОБА_14 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 28.08.2018р. по кримінальному провадженню № 0000265 від 21.02.2018 року , передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1