Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 140/563/19
1-кп/140/245/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.01.2019 за ознаками суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 11.01.2018 біля 11 год. 55 хв., перебуваючи неподалік магазину «Никифоровецькі ковбаси» по вул. Горького, у м. Немирів, Вінницької області, підійшов до автомобіля марки «Fiat» моделі «doblo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був припаркований біля тротуару та в якому знаходився ОСОБА_7 , щоб замовити послугу «Таксі». Проте отримавши відмову ОСОБА_7 у тому, щоб надати вказані послуги, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок наніс один удар ногою в область скла передньої пасажирської дверки вказаного автомобіля, розбивши його.

Після чого, ОСОБА_7 , маючи намір припинити вказані хуліганські дії зі сторони ОСОБА_4 , підійшов до останнього. Проте в цей час ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з особливою зухвалістю, використовуючи предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень ніж, умисно, з хуліганських мотивів наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область голови, в область грудей та пальця правої руки, якою захищався потерпілий. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді різних ран в області голови та в області першого пальця правої кисті, колото-різаної рани в області грудної клітки зліва, які згідно висновку експерта № 31 від 21.02.2019 виникли від дії колюче-ріжучого предмету кухонним ножем, при нанесенні ударів в область голови, першого пальця правої кисті та в область лівої половини грудної клітки. Дані тілесні ушкодження у вигляді різаної рани області першого пальця правої кисті, колото-різаної рани в області грудної клітки зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, а різана рана в області голови відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав, що скоїв інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння передбачене ст.296 ч.2 КК України, відмовився давати покази.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки його хвороба не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечує.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечує.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Клопотання прокурора підтримує. Просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру на тривалий час, так як він є небезпечною для суспільства особою.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумніву добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, на підставі ст. 349 КПК України, суд вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та наданням характеризуючих даних та дослідженням письмових доказів.

Суд заслухавши пояснення, прокурора, законного представника обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , підлягає до задоволення з наступних підстав:
Згідно висновку судово -психіатричного експерта № 8 від 28.01.2019 року ОСОБА_4 на момент скоєння злочину страждав на хронічне психічне захворювання, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, страждає на хронічне психічне захворювання, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_4 , підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, грубе порушення громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.
При цьому у клопотанні вказано, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №8 від 28.01.2019 ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу.
Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим суворим наглядом.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння суд враховує, що вчинене суспільно небезпечне діяння, тобто хуліганство, вчинене із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, характеризує ОСОБА_4 , як особу з підвищеним ступенем небезпечності.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру , передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Сукупність вказаних доказів дає зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України в стані неосудності і відповідно до ч.2 ст. 19 КК України суд вважає необхідним застосувати до нього примусовий захід медичного характеру, передбачений п. 3 ч.1 ст. 94 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України - госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.
Цивільний позови не заявлявся. Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 19,92-94 КК України, ст.ст. 100,371,372, 513 КПК України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
До набрання рішенням суду законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення його до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його суспільно-небезпечну поведінку.
Судові витрати у справі відсутні цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.
Речові докази, по справі, а саме ніж знищити, джинсові штани та куртку, на яких виявлено речовину бурого кольору повернути ОСОБА_4 , а також речовий доказ куртка належна ОСОБА_7 , повернута під відповідальне зберігання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: (підпис)
З оригіналом вірно:
Головуючий: ОСОБА_1