ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/668/19
провадження № 1-кп/691/271/19
УХВАЛА

09 вересня 2019 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, підготовче судове засідання за матеріалами кримінального провадження №0000401 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 серпня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді суду перебувають матеріали обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, з призначенням до підготовчого судове засідання.

09.07.2019 року, 17.07.2019 року, 05.08.2019 року підготовче судове засідання не відбулося, ухвалено про відкладення у зв`язку з неприбуттям до зали судових засідань усіх учасників судового провадження.

09.09.2019 року, до підготовчого судового засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник (адвокат) ОСОБА_4 , та обвинувачений ОСОБА_5 , доставлений під вартою.

Прокурор Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 доповів про можливість призначення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до судового розгляду, у закритому судовому засіданні, з викликом заявлених у обвинувальному акті свідків, та підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , з тих підстав, що досудовим розслідуванням встановлено причетність обвинуваченого до зґвалтування, тобто статевих зносин із застосуванням фізичного насильства, таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій повторно, та у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто у злочинах, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України. Органом досудового розслідування, 13 серпня 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України. 15 серпня 2018 року ОСОБА_5 слідчим суддею Городищенського районного суду Черкаської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. 30 вересня 2018 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку із тим, що він ухиляється від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, так як його місцезнаходження невідоме. При перевірці дотримання ОСОБА_5 умов запобіжного заходу встановлено, що останній 26 вересня 2018 року близько 07год. 30хв. пішов з дому у невідомому напрямку та не повернувся, місцезнаходження невідоме, засобів зв`язку з ним немає. 20.05.2019 року ОСОБА_5 затриманий. 21.05.2019 року слідчим суддею Городищенського районного суду Черкаської області обрано запобіжний захід тримання під вартою до 18.07.2019 року. Ухвалою суду від 17.07.2019 року дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 15.09.2019 року. На даний час ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, про що свідчить порушення умов домашнього арешту обраного ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, з метою уникнення відповідальності (1), незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, що супроводжувався із застосуванням насильства відносно потерпілої, зґвалтування, що вказує на те, що обвинувачений може в подальшому вчинити тиск на потерпілу (2), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (3). Поведінка ОСОБА_5 після обрання домашнього арешту як запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, його розшук, свідчить про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник (адвокат) ОСОБА_4 заперечив щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, вказує, що сторона обвинувачення у обвинувальному акті навела посилання на докази, аркуші справи, що на його думку порушує принцип змагальності сторін, суперечить вимогам ст.291 КПК України, щодо вмісту обвинувального акту, який складений за результатами досудового розслідування даного кримінального провадження, в обвинувальному акті розписані майже всі докази, суддя уже в підготовчому судовому засіданні володіє всіма обставинами наявними в цих доказах, тому вважає, що обвинувальний акт не підлягає призначенню до судового розгляду, однак вирішувати суду, та в разі призначення до судового розгляду, справу необхідно розглядати в закритому судовому засіданні, викликати свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав думку захисника, вказавши що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, клопотання не може бути розглянуте.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора щодо призначення провадження до судового розгляду, в заритому судовому засіданні з викликом свідків, до обвинуваченого має претензії матеріального та морального характеру, цивільного позову не заявлено.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримує думку прокурора, цивільний позов заявляти не буде.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, з урахуванням того, що сторона захисту з клопотанням про неможливість призначення судового розгляду та повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із невідповідністю обвинувального акту критеріям прийнятності - вимогам ст.294 КПК, не звернулася, приходжу до такого.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За нормами ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт, згідно ст.291 КПК України, повинен відповідати вимогам КПК, зокрема має містити, викладання фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність, та формування обвинувачення.

Обов`язок перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд згідно п.3.ч.3 ст.314 КПК України, має право у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.200 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Суд нагадує, що положення пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Суд вважає, що за своїм змістом обвинувальний акт не порушує принципу змагальності, як вказує сторона захисту, наведене не є порушенням, що перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі отриманого обвинувального акту та здійсненню належної визначеної КПК України процедури судового розгляду.

Згідно наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт старшим слідчим Городищенського ВП Смілянського ВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 , складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, та затверджений начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ..

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник (адвокат) ОСОБА_4 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування отримали 28.05.2019 року, матеріали кримінального провадження №0000401, що 13 серпня 2018 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, які зібрані на досудовому розслідуванні, відкриті.

Кримінальне провадження №0000401 від 13.08.2018 року, підсудне Городищенському районному суду Черкаської області.

Підстав, для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору, для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не встановлено.

З метою підготовки до судового розгляду вирішені питання, передбачені ч.2 ст.315 КПК України. Заявлено клопотання про виклик для допиту як свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..

Прокурор клопотав, з метою прийняття рішення про міру покарання, щодо складання досудової доповіді.

Інші учасники не заперечують.

За нормами ч.1, ч.2 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, вважаю, що є достатні підстави для завершення підготовчого судового засідання та призначення до судового розгляду матеріалів кримінального провадження №0000401, що 13 серпня 2018 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, у закритому судовому засіданні, з викликом заявлених свідків, та доручення Городищенському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

З огляду на те, що судом прийнято рішення про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вирішує питання дії заходу забезпечення кримінального провадження.

В порядку обговорення клопотання про продовження дії запобіжного заходу, захисник, обвинувачений заперечили, вказують на його необґрунтованість, та клопотали про зміну заходу забезпечення на більш м`який, а саме, домашній арешт. Обвинувачений не переховувався, поїхав на роботу, заробляти на прожиття, будь-якого тиску на потерпілу чи свідків не було, та чинити його не збирається. Процесуальна поведінка інших осіб не повинна впливати на законні права та інтереси особи яка перебуває під вартою. Прокурор посилається на обвинувальний акт, який жодним чином не може бути доказом обставин викладених в клопотанні про продовження тримання під вартою обвинуваченого. До клопотання не додано жодних доказів наведених ризиків, не доведено відсутність можливості застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі відсутня обґрунтована підозра, вказане суперечить ст.194 КПК України. З урахуванням наведеного захисник (адвокат) ОСОБА_4 вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказує, що підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування під час домашнього арешту, а заробляв кошти на проживання, був затриманий працівниками ДАІ під час того як перевозив зерно, заробляв на життя, і був зупинений випадково працівниками поліції, вважає, що можна застосувати електронний засіб контролю до обвинуваченого, він не заслуговує бути в умовах ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_6 , підтримала думку прокурора, та просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає, що саме такий запобіжний захід захистить її та її дитину, оскільки в день події яка сталася з нею, обвинувачений погрожував їй, та казав, що якщо піде до поліції то заріже її, та говорив, що знає що в неї є дитина. Під час того як ОСОБА_5 перебував під домашнім арештом, їй приходило смс повідомлення, зі змістом «дарма ти пішла в поліцію, я до тебе ще доберуся», про що вона повідомила працівників поліції та написала відповідну заяву, думає, що це писав обвинувачений, тому що крім нього більше ні з ким не конфліктує, старша дочка померла, хвилюється за меншу.

ОСОБА_7 підтримав думку прокурора, вказавши, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання дії запобіжного заходу, суд бере до уваги, вимоги статті 2 КПК України, які регламентують завдання кримінального судочинства, статей 177, 178, 181, 183, 199, 201 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, судову практику Європейського Суду з прав людини, в т.ч., закріплену в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, та враховує особу обвинуваченого, характер протиправних дій, ставлення до пред`явленого обвинувачення, відповідність особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, а також всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам, які підтверджені в суді.
Під час підготовчого судового засідання, за нормами ч.3 ст.315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За нормами ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, за нормами ст.199 КПК України, повинно містити, в тому числі, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд підкреслив, що пункт 3 статті 5 Конвенції зобов`язує органи влади розглянути можливість застосування альтернативних заходів забезпечення явки обвинуваченого до суду при вирішенні питання про те, звільнити його чи залишити під вартою. Дана норма не тільки проголошує право на „судовий розгляд у розумний строк або звільнення до суду, але й встановлює, що „звільнення може бути обумовлене гарантіями явки в суд (рішення у справі „Сулаойа проти Естонії „ (Sulaoja v. Estonia) від 15 лютого 2005р., скарга N55939/00, §64 in fine, Постанова Європейського суду у справі Яблонскі проти Польщі„ (Jablonski v. Poland) від 21 грудня 2000р., скарга N33492/96, §83).
Прокурором доведено, що ризик переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризик незаконного впливу на потерпілу, не зменшився.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не переховувався, факт, що був на заробітках, є частково виною правоохоронних органів, спростовується тим, що при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді покладено обовязки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, за адресою, АДРЕСА_1 , та розяснено покладені на нього обовязки, про що складено відповідний протокол. 24 вересня 2018 року, сектор превенції Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, у виконанні якого перебувала ухвала слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, надано доручення на перевірку дотримання ОСОБА_5 умов запобіжного заходу та зобовязано останнього явкою до СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області. 28 вересня 2018 року до СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надішли матеріали про те, що при неодноразовій перевірці за місцем проживання ОСОБА_5 не було, місце можливого перебування невідоме, засобів звязку немає. У звязку з цим, 30 вересня 2018 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в розшук.

За нормами ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

15.09.2018 року закінчує дію запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ризики, які були враховані суддею 17.07.2019 року при продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності і виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як порушив умови цілодобового домашнього арешту у зв`язку з чим перебував у розшуку (1), незаконно впливати на потерпілу з огляду на те, які кримінально карані дії ставляться в обвинувачення ОСОБА_5 по відношенню до неї, спричинення тілесних ушкоджень, зґвалтування, викрадення майна, та підтвердженої інформації про погрози (2). Судовий розгляд матеріалів кримінального провадження, ще не розпочато.

Отже, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та прокурором доведено, що заявлений ризик переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризик незаконного впливу на потерпілу, не зменшився.

Застосування інших запобіжних заходів, альтернативних утриманню під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено. Обвинувачений, захисник не довели міцність соціальних зв`язків, як і те, що обвинувачений під час досудового розслідування, не уникав слідства, з урахуванням того, що перебував у розшуку. Гарантій явки до суду обвинуваченого ОСОБА_5 при звільненні з-під варти суд не вбачає.
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є таким, що підлягає до задоволення, в тому числі, з огляду на стадію судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314-316, 350, 181, 183, 199, 369-372, 376, 392 КПК України, рішенням КСУ у справі №3-208/2018 (2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_15 від 13.06.2019 року №4-р/2019,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, за матеріалами кримінального провадження №0000401 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 серпня 2018 року, у закритому судовому засіданні на 14год. 10хв. 18.09.2019 року.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не судимому, до 07.11.2019 року, включно, з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор".

Повідомити родичів ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу.

Доручити Городищенському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, з дотриманням вимоги, що викладені у ст.9 Закону України «Про пробацію» до досудової доповіді, скласти та надати до суду досудову доповідь стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснити судовий виклик свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури, захисника (адвоката) ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника органу пробації.

Копію ухвали направити ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до виконання, та до Городищенського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, в частині складання досудової доповіді.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині дії запобіжного заходу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення (вручення) до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1