Справа № 461/7826/19
Провадження № 1-кс/461/9051/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин за його заявою від 07.10.2019 року, зафіксованою прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 07.10.2019 року ним було подано до прокуратури Львівської області заяву про вчинення кримінального правопорушення. Дана заява оформлена відповідним протоколом про її прийняття. Однак, такі відомості про злочин уповноваженою особою не внесені до ЄРДР, що суперечить ст.214 КПК України. Таку бездіяльність прокурора ОСОБА_4 вважає протиправною та такою, що порушує його права як учасника кримінального провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмові пояснення щодо скарги, згідно яких заяву скаржника від 07.10.2019 року ним передано у відділ організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області для подальшої передачі для розгляду у відповідний галузевий відділ прокуратури області. Також, вказав, що не є уповноваженою особою на внесення до ЄРДР відомостей про злочин за відповідними заявами.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
Встановлено, що 07.10.2019 року прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 під час прийому громадян у прокуратурі Львівської області у ОСОБА_3 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.10.2019 року заяву скаржника прийнято прокурором у порядку, встановленому КПК України, що свідчить про дотримання ним вимог ч.4 ст.214 КПК України.

Однак, доказів повідомлення скаржника про внесення відомостей про злочин за заявою в ході розгляду скарги не здобуто, як і не здобуто жодних доказів про результати розгляду його заяви про злочин від 07.10.2019 року.

Крім цього, встановлено, що прокурор ОСОБА_4 не є особою уповноваженою на внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Згідно розділу 2 пункту 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 07.10.2019 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами прокуратури Львівської області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, а тому слід зобов`язати прокуратуру Львівської області (уповноважену особу на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення) розглянути заяву про кримінальне правопорушення, зафіксовану прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується, прийняту від ОСОБА_3 , та невідкладно повідомити останнього про результати розгляду.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Даний перелік є вичерпним, тому скарга в частині визнання протиправною бездіяльності прокурора виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.

При цьому, в ході розгляду справи встановлено, що прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 заяву скаржника передано у відділ організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області для подальшої передачі для розгляду у відповідний галузевий відділ прокуратури області, а також, що останній не є уповноваженою особою на внесення до ЄРДР відомостей про злочин за відповідними заявами, тож підстав для визнання його дій (бездіяльності) протиправними немає.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокуратуру Львівської області (уповноважену особу на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення) розглянути заяву про кримінальне правопорушення, зафіксовану прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується, прийняту від ОСОБА_3 , та невідкладно повідомити останнього про результати розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5