Ухвала
Іменем України
07 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 695/3909/16

провадження № 51- 4914 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року,
встановив:
Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 18 вересня 2016 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув?язнення ОСОБА_4 у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, з 18 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з 21 червня 2017 року по 25 травня 2018 року 1 день попереднього ув?язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року вирок районного суду залишено без зміни.
Зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення в період з 21 червня 2017 року по 16 липня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції, а саме: вказує на невірну оцінку наданим показанням потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3