Справа № 487/6671/19
Провадження № 1-кс/487/7298/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,-
ВСТАНОВИВ:
04.09.2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив поновити йому строк для звернення до суду з вказаною скаргою; зобов`язати директора ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке має ознаки складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 387 КК України, з боку службових осіб Одеської місцевої прокуратури №3 та Портофранківського відділу поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області за фактом використання ними службового становища всупереч інтересам служби та розголошення даних досудового розслідування, що спричинило для ОСОБА_5 тяжкі наслідки у вигляді незаконного обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину, а також утримання його під вартою; розпочати за заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення досудове розслідування.
В обґрунтування скарги зазначено, що 05.08.2019 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, подано заяву про кримінальне правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 387 КК України. Проте в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України заяву про кримінальне правопорушення від 05.08.2019 р. не було внесено до ЄРДР, чим допущено бездіяльність службових осіб ДБР.
27.08.2019 р. в приміщенні ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, адвокат ОСОБА_3 отримав листа за вих. №04/04.2/8109 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Відповідь слідчого ДБР було адресовано гр. ОСОБА_5 за неправильно зазначеною адресою, а саме: АДРЕСА_1 , в той час коли останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 розташований офіс адвоката. За таких обставин заявник вважає, що процесуальний строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин і просить суд його поновити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 обставини, викладені в скарзі, підтримував в повному обсязі, наполягав на її задоволенні.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокуроа, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якзщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК).
За змістом ст. 117 ч. 1 КПК України строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Заявник у скарзі посилається на те, що отримав листа про відмову у внесенні відомостей 27.08.2019 р., та на неправильне зазначення адреси особи, якій лист адресований.
Згідно діючого кримінально-процесуального закону право на оскарження та перебіг відповідного сроку обчислюється саме з того моменту коли слідчий мав здійснити визначені дії, але не вчинив їх, а отже, в даному випадку, при обчисленні строку оскарження не має жодного значення день, коли особа отримала документальне підтвердження допущеної бездіяльності. Проте в листі від 09.08.2019 р. №04/04.2/8109 міститься посилання на можливість його оскарження після отримання протягом десяти днів до слідчого судді, а тому строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого слід поновити.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 05.08.2019 року ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, з заявою про кримінальне правопорушення, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 387 КК України з боку службових осіб Одеської місцевої прокуратури №3 та Портофранківського відділу поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за фактом використання ними службового становища всупереч інтересам служби та розголошення даних досудового розслідування, що спричинило для ОСОБА_5 тяжкі наслідки у вигляді незаконного звинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину, а також утримання під вартою.
Заява ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких ознак, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 387 КК України, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів.
Слідчий суддя вважає, що зі змісту заяви ОСОБА_5 , поданої до ТУ ДБР у м. Миколаєві, вбачається його незгода з обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, пред`явленом у кримінальному провадженні №0000298. При цьому ОСОБА_5 надає оцінку доказам обвинувачення, зокрема показам потерпілої, висновку експерта, вважає їх неналежними та недопустими, посилається на неповноту досудового розслідування. Маючи статус обвинуваченого у кримінальному провадженні і фактично, висловлюючи незгоду з обвинуваченням, ОСОБА_5 не позбавлений права доводити свою невинуватість засобами, передбаченими кримінально-процесуальним законом, зокрема, оскаржувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні №0000298, збирати і подавати докази; брати участь у проведенні процесуальних дій тощо.
З урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Поновити строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 24.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1