Провадження № 1-кп/643/726/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2019 року Московський районний міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0006014 від 29.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Дергачівського району с. Руська Лозова, громадянина України, не працюючого, розлученого, з неповною середньою освітою, раніше судимого 03.11.2017року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2018року, близько о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з малознайомим, анкетні дані якого під час досудового і судового розслідування не встановлені, знаходився поблизу 4-го під`їзду будинку 23-Б по вул. Валентинівська у м. Харкові, де стояв автомобіль ВАЗ 21124 державний номерний знак НОМЕР_1 в несправному стані, а раніше незнайомий йому водій ОСОБА_6 намагався запустити двигун. ОСОБА_4 з малознайомим, анкетні дані якого під час досудового і судового розслідування не встановлені, запропонували водієві надання своєї допомоги, після чого малознайомий, анкетні дані якого під час досудового і судового розслідування не встановлені, сів за кермо автомобіля, де на передньому пасажирському сидінні знаходилась барсетка ОСОБА_6 , а у ОСОБА_4 який в цей час знаходився поруч з автомобілем і побачив на передньому пасажирському сидінні автомобіля барсетку, виник злочинний умисел на заволодіння нею. Далі скориставшись моментом, коли у салоні автомобіля вже нікого не було, діючи умисно за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, а саме барсетки, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що двері автомобіля не зачинені, а власник барсетки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відволіклися та не контролюють його рухи, переконавшись, що за його діями з оточуючих ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, бажаючи діяти саме таким чином, таємно, шляхом вільного доступу, взяв барсетку, яка знаходилась в салоні автомобіля, тим самим незаконно нею заволодів. Таким чином ОСОБА_4 викрав барсетку, всередині якої знаходились: посвідчення водія, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного вище транспортного засобу, які разом з барсеткою матеріальної цінності для потерпілого не представляють, грошові кошти у сумі 3000 грн. та мобільний телефон LG-A390 вартістю 310 грн. згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2018 № 25228.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , бажаючи отримати можливість розпорядитись викраденим, утримуючи барсетку із її вмістом, притискаючи її рукою до тулуба, та не бажаючи бути застигнутим на місці скоєння злочину, почав рухатись у бік будинку 140 по вул. Академіка Павлова у м. Харкові, однак, його злочинні дії стали очевидними для свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 , який відразу виявив відсутність барсетки у салоні автомобіля, та пішого наряду поліції, який знаходився поблизу та зупинив ОСОБА_4 який намагався залишити місце скоєння злочину, не давши йому можливості розпорядитись викраденим.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 3310 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, не визнав свою вину, в подальшому зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. Відмовився давати показання відповідно до ст.63 Конституції України. На запитання захисника зазначив, що викладені обставини в обвинувальному акті відповідають дійсності. Просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами дослідженими у судовому засіданні.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що наприкінці жовтня 2018року він знаходився поблизу 4-го під`їзду будинку 23-Б по вул. Валентинівська у м. Харкові. Намагався запустити двигун свого автомобіля ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_1 , на пасажирському сидінні лежала його барсетка, чорного кольору. В цей момент, повз проходили два хлопця, які запропонували допомогу. Один із хлопців сів за кермо автомобіля, а другий, як стало відомо обвинувачений ОСОБА_4 , разом з ним і сусідами допомагав заштовхати автомобіль у паркувальне місце у дворі будинку, штовхали спереду назад. Після того, як автомобіль заштовхали у вказане місце, хлопець який сидів за кермом підійшов до них та почав дивитися під капотом автомобіля, щоб з`ясувати причину несправності. Обвинувачений відійшов від них метрів на 8-10. В цей момент сусідка ОСОБА_7 сказала, що обвинувачений забрав його барсетку. Він почав кричати ОСОБА_4 , щоб той віддав барсетку, на що останній почав тікати. Робітники поліції, які знаходились поблизу, наздогнали ОСОБА_4 в районі будинку №140 по вул.Академіка Павлова та затримали. Коли він підійшов до них, біля ОСОБА_4 лежала його барсетка. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки викрадене майно йому було повернуто.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_6 це її сусід по під`їзду. В жовтні 2018року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 17-00год. вона знаходилась біля 4-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , коли під`їхав на машині ОСОБА_6 . Він з дружиною зайшли до будинку, через деякий час він повернувся, почав заводити автомобіль, але машина не заводилась. В цей момент до нього підійшли двоє незнайомих хлопців та запропонували допомогу. Один із хлопців сів за кермо автомобіля, а другий, як стало відомо обвинувачений разом з ОСОБА_6 і сусідами допомагав штовхати машину. Вона бачила, що на пасажирському сидінні в машині лежала барсетка. Після того, як автомобіль заштовхали у паркувальне місце, хлопець який сидів за кермом вийшов із машини та почав дивитися під капот автомобіля, обвинувачений стояв з боку водійської двері, які були відкриті. Потім ОСОБА_7 сказала, що обвинувачений вкрав барсетку. Біля 1-го під`їзду стояли поліцейські, вони наздогнали обвинуваченого, який намагався втекти. Потім робітники поліції запросили її та інших свідків, вона бачила обвинуваченого, який сидів на лавочці біля 1-го під`їду по вул.Академіка Павлова, 140, поруч з ним лежала барсетка чорного кольору.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_6 це її сусід по під`їзду. Наприкінці жовтня 2018року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 17-00год. вона знаходилась з сусідкою ОСОБА_9 біля 4-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , коли під`їхав на машині ОСОБА_6 . Він з дружиною зайшли до будинку, через деякий час він повернувся, почав заводити автомобіль, але машина не заводилась. В цей момент до нього підійшли двоє незнайомих хлопців та запропонували допомогу. Один із хлопців сів за кермо автомобіля, а другий, як стало відомо обвинувачений разом з ОСОБА_6 і сусідами допомагав штовхати машину. Після того, як автомобіль заштовхали у паркувальне місце, ОСОБА_6 та незнайомі хлопці почали дивитися під капот автомобіля, та згодом ОСОБА_6 спитав де його барсетка і в цей момент вона побачила, що один із хлопців, а саме ОСОБА_4 почав щось ховати під куртку та тікати. ОСОБА_6 побіг за ОСОБА_4 , вона кричала щоб останній віддав барсетку. Її крики почули робітники поліції, які знаходились неподалік та затримали ОСОБА_4 . Потім робітники поліції запросили її та інших свідків, вона бачила обвинуваченого, який сидів на лавочці біля 1-го під`їду по вул.Академіка Павлова, 140, поруч з ним лежала барсетка чорного кольору.

Окрім показань допитаних потерпілого та свідків події, судом досліджено письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Витягом з ЄРДР №0006014 від 29.10.2018року, з якого вбачається, що 28.10.2018року до Московського ВП надійшла заява від ОСОБА_6 про те що 28.10.2018року о 16-00год. невстановлена особа за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська,23-Б намагалася вчинити крадіжку сумки з грошима, документами, мобільним телефоном.

Заявою ОСОБА_6 до Московського ВП від 28.10.2018року про вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 28.10.2018року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, оглядом місця події являється ділянка місцевості, що поруч із під`їздом №1, будинку №140 по вул.Академіка Павлова у м.Харкові, де з правої сторони знаходиться ОСОБА_4 . Поруч із ним на підлозі знаходиться сумка чорного кольору із ремінем. В середині сумки виявлено: грошові кошти у кількості 15 купюр по 200грн.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки LG Dual Sim; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Протоколом огляду вище вказаних речей від 30.10.2018року та постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.10.2018року.

Висновком судово-товарознавчої експертизи №25228 від 09.11.2018року, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону LG, модель А390 станом на 28.10.2018року складала 310,00грн.

Відповідно до ст.89 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Наведені покази потерпілого та свідків підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, суд визнає їх достовірними, оскільки по головним та суттєвим обставинам, вони узгоджуються та взаємостверджуються між собою, підтверджують скоєне, викривають злочинні дії обвинуваченого.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 , вчинив злочин, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, не працює.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та те, що будучи засудженим 03.11.2017року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, знов вчинив злочин, що свідчить о стійкій злочинній спрямованості особистості обвинуваченого, тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства і вважає за необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 засуджено вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 03.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України якого звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, він скоїв нове кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, виходячи з наступного.

Згідно із положенням ч. 4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком

Дергачівського районного суду Харківської області від 03.11.2017року та остаточно призначити покарання у виді 3 /трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його тримання під вартою, а саме з 21.11.2018 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 21.11.2018 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Речові докази:

- грошові кошти у кількості 15 купюр номіналом 200грн.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки LG Dual Sim; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; чорну барсетку - передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1