Номер провадження: 11/813/6/19
Номер справи місцевого суду: 1527/1-603/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_12 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

встановила:

Оскаржуваним вироком суду:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Рясний Адамовського району Оренбурзької області, росіянин, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований та фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, виправданий за відсутністю в його діянні складу зазначеного злочину.
Визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 обчислюється з 04.01.2011 року, за винятком періоду з 22 січня 2011 року за 2 лютого 2011 року.
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 заподіяну майнову шкоду на суму 212640 (двісті дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 49 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 28 коп.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зозуляни Рибницького району Республіки Молдови, без громадянства, росіянин, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України судимостей не має,-
визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 призначене остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 04 січня 2011 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5000 (тисяч) грн.
Вироком суду вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 заявив відвід захиснику ОСОБА_7 , який здійснює його захист, зазначивши, що на його думку захисник належним чином не виконує своїх обов`язків та неналежно здійснює його захист, зокрема не з`являється у судові засідання апеляційного суду, не відвідує його у місці попереднього ув`язнення, щодо обговорення стратегії захисту його прав.
Заслухавши обвинуваченого, який підтримав заявлений відвід; прокурора та захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти клопотання обвинуваченого; обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Кримінально-процесуальним кодексом України (1960 року) не передбачено підстав для відводу захисника, але визначені підстави його усунення.
Так, ч.4 ст.61 КПК України (1960 року) передбачено, що захисник може бути усунений, якщо він затягує розгляд справ, зловживає своїми правами, чим перешкоджає розгляду справи, що фактично підтверджується у заявленому відводі обвинуваченого ОСОБА_9 .
Право обвинуваченого, підсудного на вільний вибір захисника є одним із основних елементів права на захист.

Пленум Верховного Суду України в постанові «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24 жовтня 2003 р. № 8 зазначив, що відмова від захисника можлива на будь-якій стадії процесу лише за ініціативою підсудного. Вирішуючи питання про прийняття такої відмови, суд має з`ясувати, чи не є вона вимушеною і як у подальшому підсудний здійснюватиме свій захист самостійно чи за допомогою іншого захисника. Встановивши вимушеність відмови, суд вживає передбачених законом заходів до забезпечення участі захисника у справі.

ЄСПЛ неодноразово констатував порушення права на захист у справах, де захисник формально був призначений, проте не здійснював ефективного захисту. Зокрема, показовим є рішення ЄСПЛ від 12.06.2008 у справі «Яременко проти України». У заявника був захисник, якого було усунуто від справи, оскільки заявник підписав відмову від юридичної допомоги захисника ОСОБА_15 на тій підставі, що той застерігав його від зізнання у вчиненні злочину. За твердженням заявника, він підписав її під тиском працівників міліції та слідчого у справі. Йому було призначено інших захисників. У п.90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п.3 (с) ст.6 конвенції зазначив таке: «Суд зауважує: той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника, бачив його лише один раз і тільки під час допиту і що до допиту ніхто з них із заявником не бачився, найімовірніше свідчить про символічний характер їхніх послуг».
В п.65 рішення ЄСПЛ від 15.11.2012 у справі «Єрохіна проти України» викладена важлива правова позиція щодо відмови від захисника, зокрема, ЄСПЛ вказав: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст.6 конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки» (п.59 рішення від 27.03.2007 у справі «Талат Тунч проти Туреччини»)

Враховуючи право обвинуваченого на вільний вибір захисника, у тому числі й на відмову від захисника за призначенням, дії якого, за твердженням ОСОБА_9 , свідчать про символічний характер послуг захисника, з метою забезпечення процесуальних прав підсудного, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена відмова обвинуваченого ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 61, 377, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів,

ухвалила:

Прийняти відмову підсудного ОСОБА_9 від захисника - адвоката ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4