Справа № 461/4285/19
Провадження № 1-кс/461/5198/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

14.06.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчим відділом СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 17.04.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 11.06.2019 року в ході проведення в порядку ст.208 КПК України затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Fly» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_3 та флеш накопичувач марки «Good RAM» об`ємом 16 Gb.
Клопотання мотивує тим, що вказані предмети, документи та речі мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити.

ОСОБА_4 та її захисник клопотання не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як видно за матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел на вчинення торгівлі людьми, в квітні 2019 року, перебуваючи в Львові, вирішила продати свою неповнолітню дочку для подальшої сексуальної експлуатації за кордон.

Відтак, є достатні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_4 під час її затримання, в порядку ст.208 КПК України, мобільний телефон міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує додаткового експертного дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження вилученого предмета має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.06.2019 року в ході проведення в порядку ст.208 КПК України затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Fly» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_3 та флеш накопичувач марки «Good RAM» об`ємом 16 Gb.
Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1