Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1334/18
Провадження № 1-кп/644/391/19
ВИРОК
Іменем України
28 листопада 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0003321 від 24.11.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 10.10.2019 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до 240 годин громадських робіт, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.11.2017 близько 1900 години ОСОБА_4 , знаходячись біля автостанції «Автозаводська» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_5 та, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи при цьому, що не має наміру повертати мобільний телефон потерпілому ОСОБА_5 , отримав від останньогомобільний телефон марки «LG» моделі «D724 G3S Dual», вартістю 2009 гривень.

Після чого ОСОБА_4 , імітуючи розмову по мобільному телефону, скориставшись неуважністю потерпілого, швидко зайшов за торгівельний кіоск та спустився до переходу станції метро «Індустріальна» в м. Харкові, таким чином обвинувачений з місця вчинення злочину втік, в подальшому розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2009 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеному. Не оспорював, що 22.11.2017 близько 1900 години при обставинах, викладених в обвинувальному акті, заволодів шляхом обману мобільним телефоном «LG» моделі «D724 G3S Dual» потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 2009 грн. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Пояснив, що шкоду, заподіяну злочином відшкодував в ході досудового розслідування, повернувши мобільний телефон власнику, щиро кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди, завданої злочином. Зазначив, що при вирішені судом питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. До заяви додав розписку про ознайомлення з пам`яткою потерпілого та з положенням ст. 349 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу винного, який визнав себе винуватим у вчиненому та відшкодував потерпілому завдану шкоду , повернувши викрадене підчас досудового розслідування; обставини, які пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття; відсутність обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.691 КК України при призначенні покарання суд враховує визнання провини обвинуваченим, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті)Особливої частини цього Кодексу.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, відсутності претензій з боку потерпілої сторони, беручи до уваги, що скоєний злочин не спричинив тяжких наслідків, з огляду на особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив суворо не карати, надавши йому можливість працевлаштуватися, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення та перевиховання без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2737 від 22.02.2018 року у сумі 286 гривень слід стягнути з обвинуваченого на користь Держави.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2019 року, більш суворим покаранням за даним вироком, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - мобільний телефон марки «LG» моделі «D724 G3S Dual», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили вважати повернутим володільцю за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2737 від 22.02.2018 року у сумі 286 гривень на користь Держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1