04.12.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/1408/19
провадження № 1-кп/533/121/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000343, внесене в ЄРДР 22.11.2019 року, за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхня Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, одружений, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працюючий, освіта професійно-технічна, раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14.11.2019 року ОСОБА_3 , при проходженні контрольного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби. 19.11.2019 року ОСОБА_3 отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 на 20.11.2019 року для направлення у військову частину у зв`язку з призовом на строкову службу. Незважаючи на свою обізнаність про обов`язок прибути 20.11.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для відправлення у військову частину у зв`язку з призовом на строкову військову службу, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову на строкову службу, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на строкову військову службу, передбаченого ст.ст. 17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без поважних причин 20.11.2019 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки на збірний пункт та подальшого проходження строкової військової служби в Збройних силах України, тобто ухилився від призову на строкову військову службу
Таким чином, обвинувачений ухилився від призову на строкову військову службу, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 335 КК України.
27.11.2019 року між обвинуваченим та прокурором в даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України.
Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин за ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців. Також сторони домовились на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений вчинив злочин, передбачений ст. 335 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 335 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та умовам, визначеним ст. 53 КК України.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.11.2019 року, укладену між начальником Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000343 від 22.11.2019 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1