Справа № 196/314/17
№ провадження 1-кп/196/3/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 14.02.2019р. вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у грудні 2015 року на підставі договору оренди (найму) №8 від 01.11.2015 строком 1 рік проживав в житловому будинку, який належний ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

На початку грудня 2015 року (більш точну дату та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, маючи вільний доступ до вищевказаного будинку, перебуваючи в його середині,і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу умисно, повторно, таємно викрав 1 чавунну батарею, яка мала 7 секцій та бойлер для нагріву води кустарного виробництва, приєднаний до системи опалення ємністю 50 л.

В подальшому вищевказане викрадене майно ОСОБА_4 виніс з будинку та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 858,49 грн.
Крім того, ОСОБА_4 у січні 2016 року (точної дати та часу не встановлено), реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, маючи вільний доступ до вищевказаного будинку за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи всередині, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу умисно, таємно, повторно викрав чавунні батареї в кількості 10 шт., які мали різну кількість секцій, а саме: 3 батареї мали 6 секцій, 3 батареї - 7 секцій, 3 батареї 5 секцій, 1 батарея- 4 секції; 2,9 м. металевих труб системи опалення діаметром 20 мм., 30,5 м. металевих труб системи опалення діаметром 40 мм., 10,4 м. металевих труб системи опалення діаметром 50 мм., 5,4 м. металевих труб системи опалення діаметром 80 мм.

В подальшому вищевказане викрадене майно ОСОБА_4 виніс з будинку та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 4158,03 грн.

Також ОСОБА_4 вночі 18.04.2016 приблизно о 01:00 год. (більш точний час слідством не встановлено), маючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля під`їзду №1 багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до автомобіля марки «ЗАЗ 110308» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 та, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, відчинив незачинені дверцята вказаного автомобіля та, діючи повторно, таємно, переконавшись у відсутності уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно викрав акумулятор «Westa 55», чорного кольору, та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаною крадіжкою потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1097,75 грн.

Крім того, ОСОБА_4 22.04.2016, приблизно о 23:30 год. (більш точний час слідством не встановлено) маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на територію неогородженого домоволодіння АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_8 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу з електроопори №19, за допомогою пасатижів, які заздалегідь взяв із собою, зняв електролічильник та автоматичний пристрій до нього.

Далі, реалізуючи єдиний продовжуваний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи повторно, ОСОБА_4 , умисно таємно викрав водяний насос «БЦН» та 20 метрів поліетиленового шлангу зеленого кольору, які знаходилися в ямі глибиною 1 м. поряд з вказаною електроопорою та разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаною крадіжкою потерпілому ОСОБА_8 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3053,89 грн.

Отже своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, а саме у таємному викраденні чужого майна повторно визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати, та надав суду показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав частково.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позов не заявлений.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:
- витяг з ЄРДР від 29.01.2016р., відповідно до фабули якого невідома особа з будинку належного ОСОБА_5 викрала металеві батареї, металеві труби системи опалення, металевий бойлер для нагріву води (а.п.1 Т.2);
- протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинений злочин від 28.01.2016р. (а.п.3 Т.2);
- протокол огляду місця події від 28.01.2016р., відповідно до якого оглянуто будинок ОСОБА_5 та виявлено місце викрадення труб, батарей та бойлера (а.п.5-11 Т.2);
- висновок експерта № 11/4.6-392 від 27.05.2016р., відповідно до якого сліди долоні руки, виявлені під час огляду домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 , належать ОСОБА_4 (а.п.26-30 Т.2);
- висновок експерта № 10/4.2-766 від 07.11.2016р., відповідно до якого на зовнішній поверхні циліндричного механізму замка, наданого ОСОБА_9 , сліди дії сторонніх предметів та пошкодження відсутні (а.п.52-56 Т.2);
- висновок судово-товарознавчої експертизи № 21 від 10.01.2017р., відповідно до якого ринкова вартість однієї секції чавунної батареї системи опалення на момент вчинення злочину становить 44 грн.88 коп.; ринкова вартість на момент вчинення злочину 1 м. металевої труби системи опалення становить 16,16 грн.; ринкова вартість бойлера для нагріву води кустарного виробництва складає 579, 00 грн. (а.п.58-63 Т.2);
- повідомлення про підозру від 17.02.2017р., відповідно до якого ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно, тобто злочині передбаченому ч.2 ст.185 КК України (а.п.93-94 Т.2);
- протокол слідчого експерименту від 17.02.2017р. за участю ОСОБА_4 (а.п.95-99 Т.2);
- витяг з ЄРДР від 18.04.2016р., відповідно до фабули якого невідома особа з автомобіля "ЗАЗ 110308" д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , вчинила крадіжку акумулятора (а.п.100 Т.2);
- протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинений злочин від 18.04.2016р. (а.п.102 Т.2);
- протокол огляду місця події від 18.04.2016р., відповідно до якого оглянуто автомобіль, належний ОСОБА_7 (а.п.104-112 Т.2);
- висновок судово-товарознавчої експертизи №21 від 14.03.2017р., відповідно до якого ринкова вартість акумулятора "Westa 55" станом на 18.04.2016р. складає 1097,75 грн. (а.п.125-129 Т.2);
- повідомлення про підозру від 17.02.2017р., відповідно до якого ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно. тобто злочині передбаченому ч.2 ст.185 КК України (а.п.130- 131 Т.2);
- протокол слідчого експерименту від 22.02.2017р. за участю ОСОБА_4 (а.п.132-135 Т.2);
- витяг з ЄРДР від 08.05.2016р., відповідно до фабули якого невідома особа шляхом вільного доступу з домоволодіння, належного ОСОБА_8 викрала електролічильник, автоматичний пристрій до лічильника, водяний насос та 20 м поліетиленового поливного шлангу (а.п.136 Т.2);
-протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинений злочин від 18.04.2016р. (а.п.138 Т.2);
- висновок судово-товарознавчої експертизи № 937 від 25.03.2017р., відповідно до якого ринкова вартість електролічильника з урахуванням зносу станом на 01.05.2016р. складає 2071, 71 грн., ринкова вартість автоматичного пристрою до електролічильника станом на 01.05.2016р. становить 49,68 грн., ринкова вартість водяного насосу станом на 01.05.2016р. становить 755,51 грн., ринкова вартість 20 метрів поливного шлангу станом на 01.05.2016р. становить 176,99 грн.,(а.п.146-151 Т.2);
- повідомлення про підозру від 22.02.2017р., відповідно до якого ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно. тобто злочині передбаченому ч.2 ст.185 КК України (а.п.152- 153 Т.2);
- протокол слідчого експерименту від 22.02.2017р. за участю ОСОБА_4 (а.п.154-157 Т.2);
- висновок судово-товарознавчої експертизи № 995 від 29.03.2017р., відповідно до якого ринкова вартість однієї секції чавунної батареї системи опалення на момент вчинення злочину становить 43 грн.14 коп.; ринкова вартість на момент вчинення злочину 1 м. металевої труби системи опалення діаметром 20 мм становить 15,53 грн.; ринкова вартість на момент вчинення злочину 1 м. металевої труби системи опалення діаметром 40 мм становить 27,61 грн., ринкова вартість на момент вчинення злочину 1 м. металевої труби системи опалення діаметром 50 мм становить 38,83 грн., ринкова вартість на момент вчинення злочину 1 м. металевої труби системи опалення діаметром 80 мм становить 67,58 грн., ринкова вартість бойлера для нагріву води кустарного виробництва складає 556, 51 грн. (а.п.173-178 Т.2);
- зміна повідомлення про підозру від 02.03.2017р. (Т.2 а.п.183-185).
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує всі обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, що завдана шкода ним не відшкодована, а також особу винного, зокрема, що він не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. При цьому судом також враховано, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив злочин (епізоди по викраденню майна у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) в період іспитового строку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив.
За наявності цих даних, суд вважає, що в даному конкретному випадку досягнення мети покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для призначення покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України суд не знаходить.

Крім того, враховуючи, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 14.02.2019р. ОСОБА_4 засуджений до чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 4 ст.70 КК України.

Також в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 частково підтримав позовні вимоги, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 , від позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди - відмовився та просив суд задовольнити позов в розмірі 38 411 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Обвинувачений позовні вимоги визнав частково, в розмірі відшкодування матеріальної шкоди, встановленої в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши письмові докази, на які представник потерпілої посилався як на підставу обґрунтування позову, приходить до наступних висновків.

Статтю 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Представник потерпілої-адвокат ОСОБА_10 в позові просить стягнути з обвинуваченого 38 411 грн. матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свою позицію тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій завдані збитки та надав суду в обґрунтування своїх вимог локальний кошторис № 21-1-1, виконаний ФОП ОСОБА_11 , складений в поточних цінах станом на 27.11.2017р., відповідно до якого загальна вартість робіт на ремонт будинку становить 32 739 грн., кошторисна заробітна плата спеціаліста за складення кошторису складає 5 672 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно вимог ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Суд, дослідивши єдиний доказ, поданий позивачем на обґрунтування своїх вимог, приходить до висновку, що він є неналежним, оскільки не містить інформацію щодо суми позову, наданий кошторис виконаний ФОП, суду незрозуміло якими розрахунками ця особа користувалась при визначенні розміру шкоди і суду не надані докази, які підтверджують повноваження вказаної особи здійснювати такі розрахунки (ліцензія, свідоцтво тощо). Тому суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню в розмірі завданих збитків, зазначеному в обвинувальному акті, а саме 5016,52 грн., оскільки саме такий розмір збитків, завданих потерпілій, підтверджений матеріалами справи, зокрема висновком судової товарознавчої експертизи № 995 від 29.03.2017р. і даний доказ судом визнаний належним та допустимим.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2019р. засуджений до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі (строк покарання закінчився 07 березня 2019р.), а звільнений з-під варти ухвалою Дніпровського апеляційного суду лише 12.04.2019р, та, враховуючи вимоги ч.4 ст.70 КК України, що до в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання повністю відбуте за попереднім вироком, ОСОБА_4 вважати таким, що відбув покарання повністю..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2019р. більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки дев`ять місяців позбавлення волі.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.70 КК України, а саме що в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, вважати ОСОБА_4 таким, що відбув покарання повністю.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5016 (п`ять тисяч шістнадцять) грн. 52 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення: судової трасологічної експертизи (висновок від 27.05.2016р. № 11/4.6-392) в розмірі 1055,52 грн; судової трасологічної експертизи (висновок від 07.11.2016 р. № 10/4.2-766) в розмірі 703 грн 68 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд.

Суддя ОСОБА_1