Справа № 461/4202/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2019 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001498 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля Сокальського району Львівської області, громадянина України, українця, тимчасово не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років та 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бугаївка Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2017 року приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Торговій поблизу будинку №12 у м. Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволодів у ОСОБА_10 гаманцем вартістю 250 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 4500 грн., мобільним телефоном марки «Samsung SM-J120HZKDSEK» вартістю 3199 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 грн, та сім карткою мобільного оператора «Водафон» вартістю 50 грн., картою пам`яті об`ємом 16 ГБ вартістю 180 грн., завдавши потерпілому збитків на загальну суму 8229 грн.

Крім цього, 12 квітня 2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на пл. Підмурній поблизу будинку №26 у м. Львові, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, маючи умисел на викрадення чужого майна, завдав удар в грудну клітку потерпілому ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю та відкрито заволоділи у ОСОБА_9 грошовими коштами в сумі 300 грн., мобільний телефоном марки «Самсунг» вартістю 400 грн., із сім - карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 грн., що на праві приватної власності належать ОСОБА_9 , завдавши потерпілому збитків на загальну суму 725 грн.
Окрім того, 20 квітня 2017, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Котлярській, 18 у м. Львові, за попередньою змовою в групі з невстановленою особою, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на викрадення чужого майна, відкрито заволодів у ОСОБА_11 грошовими коштами в сумі 1500 грн., мобільним телефоном марки «Samsung Grand Duo» вартістю 8000 грн., із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., з картою пам`яті об`ємом 32 ГБ вартістю 180 гривень, паспортом громадянина України виданого на ім`я потерпілого, картку фізичної особи-платника податків, водійські права, завдавши потерпілому збитків на загальну суму 9705 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов не визнав. Дав показання, в яких пояснив суду, що в квітні-травні місяці 2017 року на вул. Торговій поблизу будинку №12 у м. Львові потерпілий ОСОБА_10 чіплявся до громадян. На зауваження обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий повідомив, що зателефонує знайомим. Тому, щоб потерпілий не дзвонив обвинувачений забрав телефон потерпілого марки «Самсунг», який в подальшому розламав і викинув. Згідний оплатити шкоду за телефон. По іншому епізоду пояснив суду, що він разом з обвинуваченим ОСОБА_8 підсіли на лавку до потерпілого ОСОБА_9 та почали з ним розмовляти. Згодом між ними виникла суперечка та обвинувачений ОСОБА_8 штовхнув чи ударив потерпілого. Телефон потерпілого в цей час упав на землю. Обвинувачений ОСОБА_7 одразу підняв телефон та поклав собі у кишеню, а згодом викинув його. Чи брав гроші обвинувачений ОСОБА_7 не пригадує. Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він особисто потерпілого ОСОБА_9 не штовхав та не бив.
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Суду показав, що дійсно по епізоду з потерпілим ОСОБА_9 події відбувались саме так, як пояснив обвинувачений ОСОБА_7 . Телефон у потерпілого випав з кишені, а обвинувачений ОСОБА_7 підняв телефон, зламав його та викинув. В кінці суперечки, обвинувачений ОСОБА_8 вдарив потерпілого ОСОБА_9 .
Крім цього, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинах у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:
- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який суду показав, що разом з обвинуваченими розпивав спиртні напої. Потім обвинувачений ОСОБА_7 запросив відійти в сторону. При цьому хтось з обвинувачених забрав телефон і гаманець вартістю 250 грн., в якому було близько 4500 грн. Телефон «Самсунг» купляв в магазині за ціною 3199 грн. в телефоні були дві сім-картки вартістю по 50 грн. кожна. В поліцію звернувся через 2 дні. За медичною допомогою не звертався. Обвинувачені нічого не повернули, завдану шкоду не відшкодували. Просив суд задовольнити заявлений цивільний позов повністю. Просив відшкодувати майнову шкоду в загальній сумі 8229 грн. Крім цього, зазначив, що для досягнення злочинної мети ОСОБА_7 застосував по відношенню до нього газовий балончик, завдавши потерпілому тривалих і болісних фізичних страждань. Через втрату мобільного телефону були порушені родинні та ділові зв`язки потерпілого. Втрата значної суми грошей досі пригнічує потерпілого. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду 4000 грн.;
- даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 14.06.2017 року з доданими до протоколу фотокопіями, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих, впізнав особу під № 4 ( ОСОБА_7 ) як особу, яка з використанням невідомої речовини бризнула в область очей та відкрито заволоділа гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4500 грн. та мобільним телефоном марки «Самсунг»;
- даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 14.06.2017 року з доданими до протоколу фотокопіями, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 в присутності понятих, впізнав особу під №3 ( ОСОБА_8 ) як особу, яка заволоділа його грошовими коштами, мобільним телефоном та паспортом;
- даними протоколу огляду предмету від 14.04.2017 р.,в якому зафіксований огляд предмета DVD+R диску, на якому знаходяться файли з відеозаписами за 12.04.2017 р. з камери відеоспостереження, яка ведеться в приміщенні кафе «Солоха», що на пл. Осмомисла, 2 у м. Львові.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у визначеному судом у цьому вироку обсязі.
Фактичні обставини щодо відкритого викрадення грошових коштів та мобільних телефонів по всіх епізодах визнані обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначені останніми обставини є послідовними, не мають суперечностей та узгоджуються з іншими доказами.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджують факт зустрічі в одній компанії з потерпілим ОСОБА_9 та з потерпілим ОСОБА_11 . Крім того, застосування при грабежі насильства до потерпілого ОСОБА_9 , спосіб нанесення удару потерпілому обвинуваченим ОСОБА_7 узгоджується з показаннями обох обвинувачених.
З таких обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень (злочинів), в яких вони обвинувачуються.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані їх дії, оскільки:
- ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, крім цього вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Тобто, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України;
- ОСОБА_12 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, крім цього вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно. Тобто, ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України;
При призначенні покарань обвинуваченим суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Суд враховує, що скоєні ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами.
ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшуює покарання ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років та 1 місяця позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищеперелічені обставини, а також враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 вчинив до призначення покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року, - суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року. При цьому, на день ухвалення даного вироку ОСОБА_7 повністю відбув покарання за більш суворим вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року, яким йому було призначене покарання у виді 4 років та 1 місяця позбавлення волі. Тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_7 від відбування остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, обмежившись відбутим покаранням.

Суд враховує, що скоєні ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами.
ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшуює покарання ОСОБА_8 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищеперелічені обставини, а також враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 вчинив до призначення покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року, - суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року.

Потерпілий ОСОБА_10 до початку судового розгляду подав цивільний позов до ОСОБА_7 , в якому просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь завдану кримінальними правопорушеннями матеріальну шкоду у розмірі 8229 грн. та у відшкодування моральної шкоди суму 4000 грн.
Судом установлено, що матеріальна шкода полягає у сумі викрадених ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів 4500 грн., вартістю гаманця 250 грн., вартістю мобільного телефону 3199 грн., двома сім- картами операторів мобільного зв`язку по 50 грн. кожна, вартістю картки пам`яті 190 грн., а загалом матеріальної шкоди у розмірі 8229 грн. що встановлено судом. Тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України в цій частині позов підлягає задоволенню.
Оскільки суд визнає винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 , до якого пред`явлено цивільний позов, то саме з нього на користь потерпілого слід стягнути суму шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законодавством. Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпілий внаслідок злочинних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_7 переніс стресову ситуацію. Зокрема, внаслідок застосування ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого удару, потерпілому завдано тривалих і болісних фізичних страждань. Через втрату мобільного телефону були порушені родинні та ділові зв`язки потерпілого. Втрата значної суми грошей досі пригнічує потерпілого. Все це завдало потерпілому моральних страждань. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, виходячи з характеру правопорушень, обсягу злочинних дій обвинуваченого та матеріального стану обвинуваченого ОСОБА_7 , до якого пред`явлено цивільний позов, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що на користь потерпілого ОСОБА_10 з обвинуваченого ОСОБА_7 слід стягнути моральну шкоду у сумі 2000 грн.
Крім цього, потерпілий ОСОБА_10 просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 4000 грн. за надання юридичної допомоги адвокатом. Відповідно до п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати:на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.137 ЦПК України.
Крім цього, ч.2 ст. 120 КПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

В матеріалах справи наявна квитанція №54, видана Львівською обласною колегіє адвокатів, якапідтверджує витрати потерпілого ОСОБА_10 на правову допомогу в сумі 400 грн.. Тому з обвинуваченого ОСОБА_7 , до якого пред`явлено цивільний позов, підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 400 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року, у виді 4 (чотирьох) років та одного місяця позбавлення волі.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, повністю відбуте за вирокомЛичаківського районного суду м. Львова від 11.04.2019 року та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, обмежившись відбутим покаранням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_8 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року, у виді4 (чотирьох) років та шести місяців позбавлення волі.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за вирокомЗалізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.05.2017 р.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 8229 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 400 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В решті позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_7 відмовити.
Після набрання вироком законної сили речові докази: DVD+R диск, на якому знаходяться файли з відеозаписами за 12.04.2017 р. з камери відеоспостереження зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1