УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесене в кримінальному провадженні № 0003966, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив :

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.
У клопотанні слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день та час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, 24.03.2016 ОСОБА_4 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційні ознаки ІР-адреса НОМЕР_1 створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером НОМЕР_2 про продаж автомобіля Volkswagen Тransporter. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , представляючись ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу автомобіля Volkswagen Тransporter, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_5 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 4 000 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений транспортний засіб, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений автомобіль на протязі 2-3 днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`зань. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок частини грошових коштів, ОСОБА_5 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 04.04.2016 перерахував на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 та перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 4 000 грн. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4 000 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме автомобіля Volkswagen Тransporter не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 4 000 гривень, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка ідентифікаційні ознаки якої не встановлено створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-ресурсі «Вконтакте» про продаж автомобіля Ореl Vivaro. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу автомобіля Ореl Vivaro, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_8 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 5 200 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений транспортний засіб, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений автомобіль на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`язань. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок частини грошових коштів, ОСОБА_8 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 28.04.2016 перерахував на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 5 200 грн. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 5 200 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме автомобіля Ореl Vivaro не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 5 200 гривень, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 24.04.2016 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційний ознаки - ІР-адреса НОМЕР_1 , створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером НОМЕР_5 про продаж автомобіля Ford Mondeo. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу автомобіля Ford Mondeo, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_10 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 2 500 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений транспортний засіб, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений автомобіль на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`язань. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок частини грошових коштів, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 04.04.2016 перерахував на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 2 500 грн. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 2 500 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме автомобіля Ford Mondeo не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 2 500 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 08.05.2016 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційний ознаки - ІР-адреса НОМЕР_6 , створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером 301377320 про продаж телевізора марки Samsung. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу телевізора марки Samsung, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_11 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 300 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений телевізор, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений товар на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`зань. Після цього ОСОБА_4 додатково повідомив потерпілу про необхідність перерахунку решти грошових коштів як оплати за обраний нею товар в розмірі 900 грн. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок грошових коштів, ОСОБА_11 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його слів та щирості намірів, погодилася та 08.05.2016 перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 300 грн. Після чого 11.05.2016 перерахувала ще 900 грн. за вищезазначеними банківськими реквізитами. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 1 200 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме телевізора марки Samsung не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 1 200 гривень, що належать ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 16.05.2016 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційний ознаки - ІР-адреса НОМЕР_6 , створив два завідомо неправдиві оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером НОМЕР_7 та за номером НОМЕР_8 про продаж телевізорів марки Samsung та марки Sony відповідно. Після того як на вказані оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу телевізорів марки Samsung та марки Sony, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_12 про необхідність перерахунку грошових коштів в розмірі 5 200 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначені телевізори, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений товар на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`зань. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок грошових коштів, ОСОБА_12 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 17.05.2016 перерахував на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 5 200 грн. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 5 200 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме телевізорів не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 5 200 гривень, що належать ОСОБА_12 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 16.07.2016 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційний ознаки - ІР-адреса НОМЕР_9 , створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером 322540438 про продаж телевізора марки Samsung. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу телевізора марки Samsung, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_14 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 100 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений телевізор, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений товар на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`зань. Після цього ОСОБА_4 додатково повідомив потерпілу про необхідність перерахунку решти грошових коштів як оплати за обраний нею товар в розмірі 3900 грн. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок грошових коштів, ОСОБА_13 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його слів та щирості намірів, погодилася та 16.07.2016 перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_15 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 100 грн. Після чого 18.07.2016 перерахувала ще 3900 грн. за вищезазначеними банківськими реквізитами. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 4 000 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме телевізора марки Samsung не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 4 000 гривень, що належать ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 20.07.2016 використовуючи електронно-обчислюванню техніку, яка має ідентифікаційний ознаки - ІР-адреса НОМЕР_11 , створив завідомо неправдиве оголошення на інтернет-аукціоні OLX за номером НОМЕР_12 про продаж телевізора марки Samsung. Після того як на вказане оголошення відреагував потерпілий ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо продажу телевізора марки Samsung, він не має наміру, повідомив потерпілому ОСОБА_16 про необхідність перерахунку частини грошових коштів в розмірі 300 грн. за вказаними ним банківськими реквізитами, як оплату за зазначений телевізор, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений товар на протязі декількох днів з моменту перерахунку коштів, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`зань. На пропозицію ОСОБА_4 про перерахунок грошових коштів, ОСОБА_16 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його слів та щирості намірів, погодилася та 20.07.2016 перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», який закріплений за банківською карткою НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_15 , але перебувала у володінні ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 300 грн. Маючи можливість управляти банківським рахунком, який закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_7 отримав належні ОСОБА_16 грошові кошти у розмірі 300 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому взяті на себе зобов`язання, щодо доставки майна, а саме телевізора марки Samsung не виконав.
Таким чином, ОСОБА_7 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами в розмірі 300 гривень, що належать ОСОБА_16 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на даний час встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, однак проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_4 на даний час не представилося можливим, при цьому встановлено, що за місцем реєстрації та можливих місця проживання в м. Житомирі підозрюваний ОСОБА_4 відсутній. Було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, однак його не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень. На даний час встановлено достатні відомості, що свідчать про те, що ОСОБА_4 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, при цьому оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , а тому існує обґрунтована необхідність в отриманні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 . В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Згідно ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження невідоме, підозрюваний може вчинити інше правопорушення, існує обґрунтована необхідність в затриманні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 187, 188, 189, 190 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановити термін дії ухвали 3 місяців з моменту її винесення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду, закінчення строку дії ухвали, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, відкликання ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1