УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представників особи,

яка звернулась з поданням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з товарно-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До суду надійшло клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, в якому зазначається, що іспитовий строк, призначений ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2017 року закінчився, за період іспитового строку ОСОБА_5 обов`язки, призначені вироком суду виконував, нового злочину не скоїв, іспитовий строк закінчився 28.01.2019 року.

Інспектори служби пробації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили задовольнити.

Прокурор та засуджений в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення подання з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2017 року за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з товарно-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Іспитовий строк, призначений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2017 року, закінчився 28.01.2019 року.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Згідно зі ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Як свідчать матеріали справи, будучи засудженим вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2017 року ОСОБА_5 виконував покладені на нього обов`язки.

Враховуючи, що іспитовий строк, призначений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2017 року закінчився 28.01.2019 року та дані довідки з Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві, згідно яких ОСОБА_5 нового злочину не скоїв, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2017 року - звільнити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя: