Справа № 289/2002/18
ВИРОК
IМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5 , представника потерпілого- ОСОБА_6 ,

захисника- ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області кримінальне провадження №0000383 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_8 ,проїжджаючи на велосипеді поряд домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 , помітив на лавці біля столу ОСОБА_5 , з яким у нього існували давні неприязні відносини, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 , що сидів на лавці поряд із столиком у вказаному домогосподарстві по АДРЕСА_2 та використовуючи вказаний незначний привід, раптово, умисно, зі значною силою прикладання, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , від чого той впав на землю. Після чого підійшов до останнього і продовжив наносите численні удари ногами по тулубу ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини з розривами петлі голодної кишки тонкого кишківника, періатальної очеревини по задній поверхні, брижі тонкої кишки, які по своїй категорії відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В суді обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав частково та показав, що ввечері 09.07.2018 року він їхав на велосипеді повз подвір"я, де проживає ОСОБА_10 в с. Негребівка. Побачивши, що на подвір"ї за столом сиділи та випивали ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , з яким у нього були давні неприязні відносини, так як ОСОБА_5 близько 8-10 років тому образив стару бабусю та його батька. Бабуся померла давно, а його батько помер 3 роки тому. ОСОБА_5 не вибачився перед його батьком, тому він зупинився, зайшов на подвір"я і запитав у ОСОБА_5 чи буде той просити пробачення. Коли ОСОБА_13 сказав, щоб він відстав, то він сказав: " ну тоді пролучай" і наніс йому один удар рукою в обличчя, в руках у нього нічого не було. Коли ОСОБА_14 впав, отримавши нокаут, то наніс йому 3-4 удари ногами в тулуб. Він бив ОСОБА_15 до тих пір, поки той не сказав, що вибачається. ОСОБА_11 їх розбороняв. Цивільний позов не визнав. В останньому слову вину визнав.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненому злочину підтверджується зібраними в ході судового слідства доказами, а саме показами потерпілого та свідків.

В суді потерпілий ОСОБА_5 показав, що 09.07.2018 року близько 21 год.30 хв. він сидів на лавці біля столу на подвір"ї ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Поряд знаходився ОСОБА_16 , з ким вони розмовляли. Повз подвір"я на велосипеді їхав ОСОБА_17 , з яким він ніяких стосунків не підтримував. Біля подвір"я ОСОБА_17 зупинився, зайшовши на подвір"я, відразу підійшов до нього та вдарив його в обличчя кулаком правої руки, в якій, як йому показалось, щось було схоже на кастет. Від нанесеного удару він впав на землю. Після чого ОСОБА_8 почав наносити численні удари ногами по тулубу, голові. При цьому він нічого не казав. Коли ОСОБА_17 перестав його бити та пішов, то ОСОБА_10 допоміг йому встати і пропонував викликати швидку, але він відмовився. Він був в крові, порчував себе погано, але думав, що дома відлежиться. На своєму автомобілі він доїхав додому, де всю ніч йому було погано, а наступного ранку його було госпіпалізовано до Радомишльської центральної лікарні, де був встановлений діагноз закрита травма черевної порожнини, розрив петлі тонкої кишки на рівні голодної , розрив періетальної очеревини по задній поверхні з переходом на корінь брижі тонкої кишки та було проведено операцію по видалено частину кишківника. Після чого ще тривалий час проходив амбулаторне лікування у м. Києві. У зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями він тримавий час не міг працювати, відповідно не отримував дохід та не міг утримувати свою сім"ю Йому було спричинено фізичні та моральні страждання. Він переніс сильний нервовий стрес, був змушений звертатись по медичну допомогу, тривалий час лікуватись для відновлення свого життєвого ритму. До теперішнього часу стан його здоров"я в повному обсязі не відновлено, він постійно відвідує лікарів та приймає ліки Він втратив спокій, нормальний сон, довіру до людей та побоюється відвідувати місцевість, де все сталось. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11653,53 грн., що складається з понесених ним витрат на лікування та моральної шкоди в розмірі 100000грн. підтримав та просив задовольнити. Просив призначити покарання, пов"язане з позбавленням волі, так як обвинувачений до теперішнього часу не вжив жодних заходів, щоб згладити свою провину, відшкодувати шкоду та , навіть, не вибачився.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_18 показав , що 10.07.2018 року йому зателефонував син потерпілого ОСОБА_5 і повідомив, що батька 09.07.2018 року побив ОСОБА_8 і той знаходиться в лікарні, де його будуть оперувати. Про те, чи були у потерпілого хронічні захворювання йому не відомо. В 2010 році мав місце конфлікт між потерпілим та покійним батьком ОСОБА_8 , який вже більше 3-х років тому помер.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що в той день близько 21 години він був на вулиці, на автомобілі під"їхав ОСОБА_5 .. Вони сіли за стіл, що був на подвір"ї і розмовляли. Через декілька хвилин на велосипеді під"їхав ОСОБА_8 . Який зайшов на подвір"я і сказав " нарешті ти мені попався " і відразу почав бити ОСОБА_5 . Це було неочікувано і поки він зорієнтувався, то ОСОБА_8 вже декілька разів ударив ОСОБА_15 по обличчю рукою, в руці нічого не було. Він не зрозумів в чому справа, але почав їх боронити. ОСОБА_17 збив з ніг ОСОБА_15 і почав бити по -серйозному, бив ногами по різних частинах тіла, по тулубу наніс більше 3-4 ударів. ОСОБА_5 ОСОБА_8 ударів не наносив. Бив тільки Пендюр. Він намагався припинити побиття, відтягував ОСОБА_19 , але той не реагував. Він ледь припинив побиття. Коли ОСОБА_17 перестав бити Глінку, то ОСОБА_14 лежав за лавкою в траві весь в крові, на обличчі, на сорочці, скрізь була кров. Поки він приніс воду, щоб вмився ОСОБА_13 ,то Пендюра вже не було. ОСОБА_5 хвилин 10-15 після побиття не міг спілкуватися, він лежав. Він хотів викликати карету швидкої допомоги, але ОСОБА_5 сказав, що не потрібно. Потім він піднявся, трохи помився і сказав, що сам доїде додому. Він поїхав з ним, так як ОСОБА_5 був побитий. Вранці приїхала машина швидкої допомоги і забрала ОСОБА_5 до лікарні. Він не чув, щоб ОСОБА_5 просив вибачення у ОСОБА_8 . В той день він з ОСОБА_5 спиртні напої не вживали. Чи перебував ОСОБА_8 в стані алкогольного сп"яніння йому не відомо, явних ознаків сп"яніння він не помітив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується і письмовими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Так, відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 26.07.2018 року, потерпілий ОСОБА_5 показав як саме ОСОБА_8 наніс йому удар в обличчя, як саме в праву частину тулуба наносив удари ногами ОСОБА_8 після того , як він впав, як наносив удари в праве стегно та в праву частину голови.

Відповідно до висновку експерта № 290 від 21.08.2018 року у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини з розривами петлі голодної кишки тонкого кишковика, періетальної очеревини по задній поверхні брижі тонкої кишки, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердого (их), тупого(их) предмету (ів), можливо в термін вказаний в фабулі ухвали про призначення експертизи. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 відповідає механізму спричинення їх, як він показує під час слідчого експерименту в частині, де він вказує, що йому було спричинено травмуючі дії в ділянку тулуба.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена і його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України - як умисні дії, що виразились в умисному заподіянні ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Обвинувачений є пенсіонером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем тимчасового проживання в с. Негребівка Радомишльського району Житомирської області характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому міри та визначення розміру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наслідки кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин , вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем тимчасового проживання позитивно характеризується, суд вважає можливим призначити йому мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст. 121 КК України , пов`язану з ізоляцією від суспільства , оскільки саме таке покарання за переконанням суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірнимии рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що на проведення лікування потерпілим ОСОБА_5 було витрачено кошти в сумі 11653,53 грн., які він поніс для відновлення свого здоров"я, яке було ушкоджене в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю чи стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у нприниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та духовних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості( ст. 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Судом встановлено, що у зв"язку із отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 було спричинено фізичні та моральні страждання. В результаті чого він переніс сильний нервовий стрес, був вимушений звертатись за медичною допомогою, тривалий час лікуватись для відновлення свого звичного способу життя. Внаслідок вчиненого відносно нього злочину він втратив спокій, нормальний сон та довіру до людей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню моральна шкода, яку оцінює в 100000грн., так як вважає, що саме такий розмір відшкодування є розумним та справедливим.

Речові докази:

- шорти , що належать ОСОБА_8 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області- необхідно повернути ОСОБА_8 ,

- зразки крові ОСОБА_5 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області підлягають знищенню.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,374,376 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п"яти ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати після набранням вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 11653,53 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000грн.

Речові докази:

- шорти, що належать ОСОБА_8 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області- повернути ОСОБА_8 ,

- зразки крові ОСОБА_5 ,які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1