н/п 1-кс/640/7498/19
12.06.2019 о 15.07 год. до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором відділу 04/5 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку в нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно (комп`ютерну техніку, документацію, чорнові записи, банківські картки, засоби зв`язку, печатки, грошові кошти), належне ОСОБА_4 , зазначене у вказаному клопотанні; місцем зберігання речей та документів відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, визначити СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, а грошові кошти у національній валюті України казначейський депозитний рахунок ГУ ДФС у Харківській області.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Крім того, вказуючи про необхідність накладення арешту на вказане майно, сторона обвинувачення посилається в клопотанні на постанову від 20.05.2019 про визнання вказаних речей та документів речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Однак, до клопотання про арешт майна стороною обвинувачення не додано оригіналу або копії такої постанови слідчого про визнання речей та документів речовими доказами, на яку слідчий, прокурор посилається щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Також клопотання містить вимогу про арешт комп`ютерної техніки, документації, чорнових записів, банківських карток, засобів зв`язку, печатки, грошових кошті.
При цьому, ОСОБА_4 вказаний єдиним власником майна в клопотанні про арешт майна. Однак, в клопотанні не зазначено даних про те, що вилучене майно належить саме йому, як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України. При цьому, згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 надано дозвіл на проведення обшуку місця мешкання ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_5 .
Таким чином, в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено всіх можливих власників вказаного майна, фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Крім того, строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна чітко врегульовані в ст. 171 КПК України.
Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом клопотання сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 16.05.2019, за адресою: АДРЕСА_1 .
З наданих до клопотання матеріалів встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 надано дозвіл на проведення обшуку місця мешкання ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_5 .
На підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019, 16.05.2019 з 08.17 год. до 12.21 год. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, згідно протоколу обшуку від 16.05.2019, вилучено майно, зазначене у даному клопотанні сторони обвинувачення.
03.06.2019 о 16.06 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором відділу 04/5 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на вказане в клопотанні майно.
Згідно копії розписки, вказана копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2019 отримана прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 05.06.2019.
Після проведення вказаного обшуку 16.05.2019, прокурор, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 12.21 год. 18.05.2019, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Натомість, згідно відмітки Укрпошти на поштовій коробці та опису вкладення, клопотання про арешт майна стороною обвинувачення направлено поштою 08.06.2019, та надійшло до суду 12.06.2019, тобто, з пропуском визначеного строку. Зі змісту клопотання слідує, що сторона обвинувачення 18.05.2019, 24.05.2019 та 03.06.2019 вже зверталася до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, та ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2019, 27.05.2019 та 04.06.2019 відповідно клопотання повернуті прокурору для усунення недоліків.
Однак, ухвали слідчого судді від 20.05.2019 та 27.05.2019 на підтвердження того, що сторона обвинувачення вже зверталася 18.05.2019 та 24.05.2019 відповідно з вказаним клопотанням до суду, та що такі клопотання судом булі повернуті прокурору, до матеріалів клопотання не залучена, як не залучено і даних про дату та час отримання вказаних ухвал слідчого судді прокурором. Доводи клопотання не містять посилань про те, чи вважає сторона обвинувачення пропущеним строк звернення до суду з цим клопотанням. Клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, з посиланням на поважність причин його пропуску, як і доводів на підтвердження дотримання цього строку з посиланням на відповідні докази, також не заявлено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Крім того, за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи, звертається до суду прокурор.
Тобто, із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить третій особі, може звернутися до суду прокурор. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернувся заступник начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором.
Крім того, згідно абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Як зазначено вище, клопотання сторони обвинувачення містить вимогу про визначення місцем зберігання грошових коштів у національній валюті України казначейський депозитний рахунок ГУ ДФС у Харківській області.
Водночас, відповідно до п. 21. Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку.
Більш того, підпис прокурора в клопотанні про арешт майна не скріплено гербовою печаткою прокуратури Харківської області, що не узгоджується з вимогами закону по оформленню клопотання про арешт майна у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України щодо права прокурора на звернення з таким клопотанням.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 64-2, 170 - 173 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1