Справа № 766/9299/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського міського суду Херсонської області в м. Херсоні кримінальне провадження № 0000455 від 11.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жемелинці Білогірського району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 у червні 2005 року в м. Херсоні (більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у обіцянці проведення ремонту автомобіля, незаконно заволодів транспортним засобом марки ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , 1972 року випуску, білого кольору, вартість якого відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №52ТЗ від 05.05.2018 року станом на 15.06.2005 року могла становити 5050,45 грн., який належав ОСОБА_5 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, позбавивши власницю ОСОБА_5 використовувати належний їй автомобіль за власним розсудом, чим спричинив матеріальні збитки на суму 5050, 45 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю, суду пояснив, що в червні 2005 року обманним шляхом заволодів автомобілем ВАЗ-2101, який належав ОСОБА_5 , пообіцявши їй зробити ремонт автомобіля. Згодом розпорядився автомобілем на власний розсуд. У скоєному щиросердо розкаявся. Також пояснив суду, що повністю відшкодував потерпілій матеріальні збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, надала заяву в якій просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності та сповістила, що не має будь-яких претензій до ОСОБА_4 , оскільки збитки їй відшкодовано у повному обсязі.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин і при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 ч.3 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, що характеризують його особу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеристику особистості обвинуваченого, в якій він характеризується в цілому задовільно, повне визнання вини, щиросердне каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи перелічені вище обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе за умови обрання для нього покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст.ст.367-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на один рік;
відповідно ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до ст. 76 ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 572,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1