Справа №463/1582/19
Провадження №1-кс/463/2850/19
У Х В А Л А

16 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО», подану його директором ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

директор ТОВ «АСКО» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 27 березня 2019 року, якою в задоволені заяви скаржника від 4 лютого 2019 року про визнання товариства потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року було відмовлено. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого повторно розглянути питання про визнання товариства потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 18 грудня 2018 року. 25 червня 2019 року товариство отримало з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постанову від 27 березня 2019 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , якою в задоволенні клопотання про визнання потерпілим було відмовлено. Вважає постанову незаконною та такою, що прийнята передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не надано оцінки розміру шкоди завданої товариству, яка станом на 30 вересня 2017 року становить 1 408 430 гривень, що є безумовною підставою визнати таке потерпілим.

В судовому засіданні представник товариства адвокат ОСОБА_3 подано скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовільнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 27 березня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 відмовив в задоволенні заяви директора ТОВ «АСКО» ОСОБА_4 від 4 лютого 2019 року щодо визнання товариства потерпілим у кримінальному провадженні № 000262 від 18 грудня 2018 року. Матеріали скарги не містять даних про отримання оскаржуваної постанови скаржником швидше 25 червня 2019 року, як і не містять даних про скерування такої органом досудового розслідування заявнику у строки визначенні КПК України.
В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 28 вересня 2018 року ТОВ «АСКО» вказувало, яку саме шкоду спричинено товариству та в підтвердження розміру такої до скарги долучило висновок експертів № 1047/1084/17-22 від 31 жовтня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ТОВ «АСКО» матеріальної шкоди, в тому числі заяви про вчинення кримінального правопорушення та доданих до неї документів, що в свою чергу сприяло б прийняттю обґрунтованого та законного рішення.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення щодо можливого заподіяння ТОВ «АСКО» матеріальної шкоди.

А тому вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

В слідчого судді на день розгляду скарги відсутні відомості про закриття кримінального провадження в якому подано скаргу, що є предметом розгляду.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 27 березня 2019 року слід скасувати.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО», подану його директором ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 27 березня 2019 року, якою в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» від 4 лютого 2019 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року було відмовлено.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 повторно розглянути питання про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1