Провадження №1-в/127/302/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, громадянина України, раніше судимого:

11.12.2009 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

27.07.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

17.12.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнений 11.09.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 07 місяців 11 днів;

по даній справі засуджений 20.10.2016 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 31.12.2015 року до 21.11.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", фактично відбув 3/4 строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 , клопотання підтримав та пояснив, що засуджений протягом строку відбування покарання в установі був працевлаштований та отримував заробітну плату, за сумлінну поведінку та ставлення до праці сім разів був заохочений адміністрацією установи, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно. Вважає, що засуджений довів своє виправлення, а тому просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив розглядати дане клопотання без його участі, що не суперечить положенням ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що подання є обґрунтованим з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2016 року, згідно якого він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 31.12.2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання рахується з 31.12.2015 року, кінець строку покарання 09.08.2020 року.

Станом на 24.03.2019 року засуджений відбув 3/4 частини покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України.

Комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, як особи, що довела своє виправлення.

Частинами 1- 3 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення подання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений до Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 05.12.2016 року із Державної установи "УВП № 1 м. Вінниці".

Засуджений працевлаштований днювальним медичної частини установи.

Факт отримання засудженим заробітної плати підтверджується довідкою про нарахування та утримання із заробітної плати засудженого ОСОБА_3 за підписом головного бухгалтера від 26.04.2019 року.

В Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» на виконанні був виконавчий лист № 149/422/16-к від 20.10.2016 року Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про стягнення боргу із засудженого ОСОБА_3 на користь держави в сумі 485 грн. 61 коп. Станом на 26.04.2019 року заборгованості не має, суму стягнуто повністю та перераховано.

За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, засуджений був заохочений 03.04.2017 року, 04.07.2017 року, 02.10.2017 року, 02.01.2018 року, 02.04.2018 року, 27.06.2018 року, 03.10.2018 року.

Дисциплінарних стягнень засуджений ОСОБА_3 немає.

Як вбачається з характеристики засудженого, затвердженої начальником Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» 09.04.2019 року, засуджений ОСОБА_3 до Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 05.12.2016 року із Державної установи "УВП № 1 м. Вінниці". Працевлаштований днювальним медичної частини установи. Характеризується позитивно, за сумлінну поведінку та ставленням до праці сім разів був заохочений адміністрацією установи, порушення режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує та робить для себе належні висновки. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Духовне відродження" та "Підготовка до звільнення". Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, проявляє соціально корисну активність в організації її роботи. Соціально-корисні зв`язки втрачені. Відтак, засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи встановлені обставини, особу засудженого, суд приходить до переконання, що факт виправлення засудженого через сумлінну поведінку та ставлення до праці відповідає фактичним обставинам справи.

Суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про виправлення засудженого, що, в свою чергу, надає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, вирішальним є саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Суд зазначає, що працевлаштування, а також неодноразові заохочення та відсутність дисциплінарних стягнень, доводять виправлення засудженого в розумінні положень ч. 2 ст. 81 КК України, так як для такого висновку наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період відбування покарання довів своє виправлення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому клопотання слід задовольнити та умовно-достроково звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно - достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2016 року, на невідбутий строк 01 рік 02 місяці 11 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя