Провадження № 1-в/592/584/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, українця, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 за ст. 185 ч. 3, ст. 297 ч. 3, ст. 70, ст. 72 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів,

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:

До суду надійшла заява (клопотання) засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений та його захисник заяву про умовно-дострокового звільнення підтримали, просили звільнити від відбування покарання. Засуджений вважає, що довів своє виправлення.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, вважав, що засуджений не довів свого виправлення. Зазначив, що з моменту винесення попередніх ухвал суду про відмову в задоволенні аналогічних клопотань його поведінка та ставлення до праці не змінилися.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 засуджений вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 за ст. 185 ч. 3, ст. 297 ч. 3, ст. 70, ст. 72 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 31.01.2017, кінець строку відбування покарання 10.02.2020.
Частина 2 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Разом з цим, відповідно до довідки виконуючого обов`язки заступника начальника Сумської виправної колонії № 116 із соціально - виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 , про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_4 , за час утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до останнього у період з 14.03.2017 по 23.03.2017 накладено одне стягнення у виді догани за нанесення собі тілесних порізів, яке погашене в установленому законом порядку, будь-яких заохочень не застосовувалось.
03.02.2018 адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_4 заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України.
05.08.2018 адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_4 заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України.
Ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2018 та 27.03.2019 ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні його заяв про умовно-дострокове звільнення, дані ухвали набрали законної сили.
З особової справи засудженого, характеристики від 28.11.2019 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 до державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» прибув 23.03.2017 року із державної установи «Сумський слідчий ізолятор», де до праці не залучався, заохочень не мав, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, мав одне стягнення. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, стягнень не має. В установі не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням. Не приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, заохочень не має. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. Не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі, не прагне до підвищення певного професійно-технічного рівня, не займається самоосвітою шляхом читання художньої та наукової літератури, не відвідує бібліотеки установи. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. У відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги від контролем. Спроб до втечі та схильності до суїцидальної поведінки з боку засудженого не було, перебуває на профілактичному обліку як схильний до самогубства. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. Засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення.

Згідно наданих матеріалів засуджений не здатний до самокерованої правослухняної поведінки після звільнення та вони не містять відомостей про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Основну інформацію про поведінку засудженого під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи, та в даному випадку, поставити під сумнів висновки, які викладені в характеристиках, не вбачається.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, тому суд вважає, що до нього на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України. ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1