Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/600/19
У Х В А Л А
15.07.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя: ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінального провадження №0001125 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, адвоката,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0001125 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що 28.03.2019 року у ході підготовчого судового засідання у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 26.05.2019 року включно. На даний час строк дії запобіжного заходу закінчився, а інший запобіжний захід не обрано, що позбавляє можливості забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, які передбачені ч.7 ст.42 КПК України. Вказує, що встановлені у ході досудового розслідування ризики продовжують існувати, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та перебуваючи на волі, може вчинити новий злочин. З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків за ч.7 ст.42 КПК України, прокурор просить суд обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб із покладенням відповідних обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисники повністю заперечили відносно заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказують, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні втратили свою актуальність. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його тісні сімейні та соціальні зв`язки, наявність сім`ї, постійного місця проживання, професійна адвокатська діяльність та непорушення умов попереднього запобіжного заходу підтверджують його намір приймати участь у судовому слідстві, а не переховуватися від суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є убезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 08.11.2018 року раніше вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів та 08.01.2019 такий запобіжний захід продовжувався до 06.02.2019 року. В подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 сплинув та не був продовжений з об`єктивних причин.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який обирався відносно обвинуваченого полягав в обмеженні свободи пересування його шляхом ізоляції у житлі через заборону залишати його у певний період доби. Строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Отже, обґрунтованість застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, на предмет наявності чи відсутності ризиків, за яких такий запобіжний захід застосовувався, в тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики можуть зникнути.

28.03.2019 року у ході підготовчого судового засідання у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 26.05.2019 року, включно. На даний час строк дії запобіжного заходу закінчився та не був продовжений.

Прокурор, як на підставу обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилається на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і ризики, які служили підставою для обрання йому такого запобіжного заходу на даний час не відпали.

Таким чином, прокурор у судовому засіданні вказує на наявність обставин, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не вказує та жодним чином не доводить недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, тобто обставину, передбачену п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, міцні соціальні та сімейні зв`язки, працевлаштований, недоведеність прокурором недостатності застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як це просить прокурор, а до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, який буде достатнім для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а контроль за виконанням особистого зобов`язання, якщо справа перебуває у провадженні суду, здійснює прокурор.

Із врахуванням сукупності здобутого, суд вважає за справедливе у задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувавши відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 13.09.2019 року включно та покласти на нього наступні обов`язки :

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора, який веде процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.07.2019 року.

ГоловуючийОСОБА_1