У Х В А Л А
10.06.2019 Справа №607/601/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання ОСОБА_3 , представника за дорученням заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах заставодавця ОСОБА_4 із клопотанням про повернення грошових коштів в сумі 35 240 гривень, внесених в якості застави згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003540 від 06 грудня 2018 року, посилаючись на те, що обвинувальний вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2019 року відносно нього набрав законної сили, подальша потреба в застосуванні запобіжного заходу у виді застави відпала та строк дії ухвали закінчився 01 лютого 2019 року.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, хоча про день та час розгляду клопотання були належно повідомлені.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, суд встановив наступне.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2019 року вирішено затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Також вирішено, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської областівід 24 січня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України та покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень призначене за даним вироком виконувати самостійно.
Питання, щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 вироком не вирішувалось. Вказаний вирок суду набрав законної сили.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003540 від 06 грудня 2018 року, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 35240 гривень.

17 грудня 2018 року заставодавцем ОСОБА_4 внесено кошти в сумі 35240 гривень в якості застави, що підтверджується копією квитанції № 38 АТ «Ощадбанк» від 17.12.2018 року.

У відповідності до ст. 368 КПК України при винесенні вироку судом вирішуються питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами, документами та як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок.

Як встановлено із матеріалів кримінального провадження, заставодавцем ОСОБА_6 виступив ОСОБА_4 , який надав ОСОБА_3 довіреність 07 травня 2018 року, відповідно в межах та за наявності повноважень визначених нею вона і звернулася в суд з даним клопотанням, не будучи учасником кримінального провадження.

Проте, згідно ст. 131 2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Згідно пп.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України, з 01 січня 2019 року представництво відповідно до статті 131-2 Конституції у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами.
Крім цього, ст. 3 КПК України, визначає поняття «учасник кримінального провадження» та зокрема до кола вказаних осіб відноситься і заставодавець. У п.26 ч.1ст.3 КПК України визначено учасників судового провадження - осіб, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК України, здійснюється судове провадження.
Аналізуючи вищевикладене, з огляду на те, що особисто заявник ОСОБА_3 не входить до кола учасників судового провадження, клопотання ОСОБА_3 підписане нею як представником заставодавця ОСОБА_4 по довіреності, тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 182 ч.11, 368, 392 ч.1 п.3, 395 ч.2 п.2, 537 ч.1 п.14, 539 КПК України, ст. 131 2 Конституції України, пп.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , представника за дорученням заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1