Ухвала
про залишення скарги без руху
25 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 577/3449/17
провадження № 51-5304 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 31 липня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про скасування зазначених судових рішень, не зазначивши при цьому в інстанції якого суду необхідно призначити новий судовий розгляд. У скарзі засуджений посилається на порушення норм кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, у якій просить скасувати судові рішення з призначенням нового судового розгляду, але при цьому не вказав в суді якої інстанції необхідно призначити новий розгляд даного провадження, що не є конкретною вимогою відповідно до положень ст. 436 КПК.
У поданій скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається як на підставу перегляду судових рішень, в тому числі, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, але не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень в частині призначення покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 31 липня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3