Справа № 473/2249/19
Номер провадження1-кп/473/266/2019
ВИРОК
іменем України

"14" червня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000547 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солдатське Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, який працює охоронцем ПрАТ «Зелений Гай», одруженого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в невстановлений час, у невстановленої особи, в приватному порядку, без оформлення договору «купівлі-продажу» придбав автомобіль марки Аudі80, номер кузову НОМЕР_1 із польською реєстрацією НОМЕР_2 (РL) та надалі, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних дозвільних документів в невстановлений час, у невстановленої особи придбав свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 на своє ім`я, ніби то видане Доманівським МРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області 23.05.2007 р., яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке водій відповідно до п.п. 2.1 б) та 2.4 Правил дорожнього руху України повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського.

Автомобіль марки Аudi 80, кузов № НОМЕР_4 , р/н НОМЕР_2 (РL) був ввезений на митну територію України і митному режимі «Тимчасове ввезення» (терміном до 1 року) з використанням «Зеленого коридору», 18.10.2016 р. громадянином-нерезидентом CHIRILIUC IURI, адреса Молдова та перетнув кордон України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС, митного посту «Угринів», пункт пропуску «Угринів-Долгобичув». Крім того, реєстрація транспортного засобу з номером кузову № НОМЕР_1 не проводилась, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 не видавалось.

ОСОБА_5 21.03.2019 р. приблизно о 08.00 год, керуючи автомобілем марки Аudі80 , кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_5 рухався по вул. Київська в м. Вознесенську Миколаївської області, де був зупинений поліцейськими та достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на його ім`я 23.05.2007 року Доманівським МРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області, є підробленим, тобто таким, зміст якого частково не відповідає дійсності, використав його, пред`явивши працівникам поліції.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнавав повністю та пояснив, що він в 2018 році придбав автомобіль марки Аudi 80 з державною реєстрацією, який не разтоможував. В березні в інтернеті він побачив оголошення про те, що невідомі йому особи можуть допомогти зробити документі, а саме технічний паспорт на даний автомобіль. Він зустрівся з невідомою особою, якому передав копії своїх документів та документи на автомобіль та сплатив завідомо обумовлену суму. Через два тижні йому подзвонили і повідомили, що він може забрати свої документи. З особою, яка робила документи ОСОБА_5 зустрівся в м. Миколаєві біля авторинку, і останній передав йому технічний паспорт та номери на автомобіль, якими обвинувачений почав користуватись. Приблизно через тиждень його зупинили працівники поліції і він їм надав на підтвердження права своєї власності, придбаний техпаспорт на автомобіль. В скоєному кається.

Згідно висновку експерта №82 від 11.04.2019 року при дослідженні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Доманівським МРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області виявлені розбіжності за лінійними розмірами сторін даного свідоцтва.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України , роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в використанні завідомо підробленого документу, належить кваліфікувати за ч. 4 ст.358 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є злочини невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він позитивно характеризується, висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливо та не становить небезпеки для суспільства, суд вважає можливим, призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в сумі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні за проведення судової експертизи.

Арешт, накладений на автомобіль Аudі80, реєстраційний номер НОМЕР_5 , скасувати.

Речові докази по справі: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , видане Доманівським МРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївської області, яке зберігається у прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , знищити. Автомобіль Аudі80, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївської області, повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду і через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1