Справа № 296/8889/19
УХВАЛА
Іменем України

10 вересня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000317 від 07.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Житомирської області звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно вилучене у ході огляду дорожньо-транспортної пригоди, а саме на Opel Insignia реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 07.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.09.19 близько 20:41год. водій автомобіля ВАЗ-2101-012 р/н о НОМЕР_2 ОСОБА_5 при виконанні маневру розвороту на 108км+650м а/д Київ-Чоп, в місці для розвороту транспорту, не надав переваги в русі автомобілю Opel Insignia р/н НОМЕР_1 , яким зі сторони м. Києва в напрямку м. Житомира у лівій смузі керувала водій ОСОБА_6 , що призвело до зіткнення транспортних засобів.

В результаті ДТП водій ОСОБА_5 та пасажири його транспортного засобу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 загинули на місці пригоди, а пасажирам автомобіля Opel Insignia ОСОБА_10 і ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження, з якими останні були госпіталізовані до Коростишівської ЦРЛ.

07.09.2019 по даному факту відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

Так, у клопотанні зазначено, що на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди в ході якого зафіксовано слідову інформацію, яка має значення для подальшого розслідування. Крім того в ході проведення огляду місця пригоди було оглянуто автомобілі ВАЗ-2101-012 р/н о НОМЕР_2 та Opel Insignia р/н НОМЕР_1 на яких було виявлено механічні пошкодження утворені в результаті зіткнення.

У відповідності з ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, що і було зроблено та вилучено автомобілі ВАЗ-2101-012 р/н о НОМЕР_2 та Opel Insignia р/н НОМЕР_1 , оскільки вони внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнали механічних пошкоджень, механізм яких необхідно додатково дослідити в ході експертного дослідження з метою встановлення їх технічної справності.

Після проведення огляду місця ДТП, вищевказані транспортні засоби доставлено на спеціалізований майданчик для зберігання затриманих транспортних засобів ГУНП в Житомирській області (Житомирська область, м. Житомир, вул. Слобідська, 35).

Слідчий в судове засідання не з"явився, направив заяву про розгялд клопотання без його участі.

Процесуальне керівництво у вищевказаному провадженні здійснюється Прокуратурою Житомирської області.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст.167КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 статті 167КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець відніс, зокрема, речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення або одержані внаслідок його вчинення.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 168, ч.7ст. 236 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися, зокрема, під час обшуку.

Відтак, системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, щодо якого є підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є тимчасово вилученим майном, на яке, при наявності передбачених ст.170КПК України підстав, зокрема, щодо того, що воно є доказом злочину, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, за змістом якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, за змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя задовольняють клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також забезпечувати умови, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст. 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи вказане, з огляду на встановлені досудовим слідством обставини, вказане в клопотанні майно, вилучене під час обшуків відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та має доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Відтак, при зверненні з даним клопотанням слідчим доведено необхідність вжиття як заходу забезпечення кримінального провадження - арешту даного майна з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки незастосування таких заходів може призвести до продовження злочинної діяльності, або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене у ході огляду місця ДТП Накласти арешт на автомобіль Opel Insignia реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний легковий загальний хетчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 20.12.2018 ТСЦ 4844, належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1