Справа№ 340/43/18
Судове провадження № 1-кп/340/36/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2017 за № 0000254 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Великий Рожен, Косівського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, покарання за даним вироком не відбув; вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2016, зміненого ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.07.2016 та уточненого ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі без приєднання покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2016, покарання за яким підлягає окремому виконанню, з початком відбування покарання з 06.04.2015 та зарахуванням строку попереднього ув`язнення до часу набрання вироком законної сили, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, у термін відбування покарання з розрахунку один день за два, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 03.03.2017; зареєстроване місце проживання за адресою: с Великий Рожен, Косівського району, Івано-Франківської області, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 13.11.2017 близько 23.00 год. знаходячись в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відтиску за допомогою сокири пластикового вікна, проник в приміщення будинку релігійної громади Свідки Єгови " ОСОБА_6 ", звідки таємно викрав стабілізатор напруги марки "SVEN-AVR-2000 LSD", серійний номер SV1210ТР0663, чим заподіяв шкоди потерпілому на суму 2900 гривень. Таким чином скоїв злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що 13.11.2017 приблизно о 23.00 год. проходячи повз приміщення релігійної громади Свідків Єгови в с. Полянки, Верховинського району вирішив його обікрасти. З цією метою на території будівлі він знайшов сокиру, з її допомогою відтиснув пластикове вікно та проник у середину. Звідти викрав стабілізатор напруги, який згодом збув незнайомій особі, а виручені кошти потратив на лікарства. Після цього, він прийшов у райвідділ та зізнався працівникам поліції у вчиненні злочину. На даний час повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, щиро розкаюється у скоєному, активно сприяв слідству у швидкому розкритті злочину, а тому просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно на загальну суму 2900 гривень, поєднане з проникненням у приміщення будинку релігійної громади Свідки Єгови " ОСОБА_6 ".

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному та активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, хворіє на хронічне медичне захворювання з діагнозом бронхіальна астма, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, в той же час будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, повторно вчинив новий тяжкий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком суду, ніде не працює, не має постійного місця проживання, ухилився від явки до суду, внаслідок чого перебував в розшуку на підставі ухвали суду з 25.09.2018.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією статті, про що клопотала сторона захисту, оскільки не зважаючи на наявність декількох пом`якшуючих обставин, такі в сукупності із здобутими відомостями про особу обвинуваченого жодним чином не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього, оскільки обвинувачений не відбув покарання за попереднім вироком суду, а тому у відповідності до ч.1,4 ст.71 КК України шляхом призначення покарання за сукупністю вироків, слід частково йому приєднати не відбуте покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Одночасно суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з поміщенням його під варту з залу суду, заявленого усно у судових дебатах, оскільки встановлено, що в межах вказаного кримінального провадження обвинуваченому раніше запобіжний захід не застосовувався, а заявлене клопотання прокурором не відповідає вимогам Глави 18 КПК України, зокрема не містить викладу обставин, передбачених ч.1 ст.184 КПК України з обґрунтуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не оформлене письмово та не вручене за три години до початку його розгляду обвинуваченому.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів. Документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1,4 ст.71 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутого покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2016, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу затримання та взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1731 грн. 80 коп. (одна тисяча сімсот тридцять одна гривня вісімдесят копійок).

Речові докази:

сокиру червоного кольору, передану на зберігання представнику релігійної громади Свідки Єгови "Новий Світ" ОСОБА_7 , вважати повернутою за належністю;

дактилокарти зі слідами пальців рук, заповнені на ім`я: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1