Справа № 678/807/19
Провадження № 1-кп/684/61/2019
ВИРОК
іменем України
02 вересня 2019 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретяра с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2017 року за №0000278, про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 23.04.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1, ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-17.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.04.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 13.05.2019 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 09.07.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цього покарання покаранням, призначеним вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13.05.2019 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини за наступних обставин.
Так, 18.06.2017 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , проходив біля торгівельної палатки по вул. Соборній, буд. №53, в смт. Летичів, Хмельницької області та побачив на прилавку кіоску жіночу сумку, після чого прийняв рішення про її викрадення.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , перебуваючи перед торгівельною палаткою, що знаходиться біля приміщення магазину «Ромашка», по вул. Соборній, буд. №53, в смт. Летичів, Хмельницької області, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, взяв у праву руку жіночу сумку чорного кольору, вартістю 200 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 2000 гривень, всього на загальну суму 2200 гривень, належні ОСОБА_4 , та пішов з нею з місця події, і таким чином таємно, повторно викрав вказане майно, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім цього, 17.11.2017 року ОСОБА_8 , близько 2 год. 00 хв., з метою викрадення чужого майна, прийшов до господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_9 , та зі сторони присадибної ділянки зайшов на його територію.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , підійшов до гаражного приміщення, яке знаходиться на території вказаного домогосподарства та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, невстановленим досудовим розслідуванням предметом пошкодив навісний замок на воротах, та відчинивши їх таким чином, проник в приміщення гаражу, де виявив запчастини, а саме: вижимний підшипник до Т-150 вартістю 200 гривень; цапфу до МТЗ-80 вартістю 400 гривень; рульову тягу з наконечником до МТЗ-80 вартістю 500 гривень; вижимний підшипник до ДТ-75 вартістю 200 гривень; два навісних гідропідсилювачі до Т-150 вартістю 900 гривень; стартер до автомобіля ЗІЛ вартістю 500 гривень, а всього на загальну суму 2700 гривень, які належать ОСОБА_9 , після чого помістив вказане майно у мішок, який він приніс із собою, взяв його на плечі та пішов з місця події, і таким чином таємно, повторно його викрав, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення.
Окрім того, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.11.2017 року, близько 2 год. 30 хв., з метою викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства, яке знаходиться по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_7 та зі сторони присадибної ділянки зайшов на його територію.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , підійшов до підсобного приміщення, яке знаходиться на території вказаного домогосподарства та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, невстановленим досудовим розслідуванням предметом пошкодив навісний замок на дверях та через них проник в підсобне приміщення, в якому виявив 100 літрів дизельного палива вартістю 24 грн. 50 коп. за 1 літр палива на загальну суму 2450 грн., які знаходились в 5 пластмасових каністрах ємкістю 20 літрів кожна, вартістю 20 грн. за 1 каністру на загальну суму 100 грн. та 9 літрів бензину марки А-92 вартістю 25 грн. 95 коп. за 1 літр бензину на загальну суму 233 грн. 55 коп., який знаходився в пластмасовій каністрі ємкістю 10 літрів вартістю 10 грн., всього на загальну суму 2793 грн. 55 коп., що належать ОСОБА_7 , які почергово помістив у мішок, який приніс із собою, після чого за 3 рази переніс у мішку на плечах з місця події до автомобіля ВАЗ 2106, належного ОСОБА_10 , і таким чином таємно, повторно його викрав, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення.
Крім цього, ОСОБА_8 , 16.02.2018 року, близько 2 год. 00 хв., з метою викрадення чужого майна, підійшов до гаражного приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_5 .
Тоді ж, ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, пошкодивши на дверях гаража навісний замок невстановленим досудовим розслідуванням предметом, проник в середину, де виявив пневматичну рушницю марки Шанхай калібру 4,5 мм. вартістю 1126 грн., належну ОСОБА_5 , після чого взявши її у руки покинув місце події, і таким чином таємно, повторно викрав її, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення.
Крім цього, ОСОБА_8 , 16.02.2018 року, близько 2 год. 00 хв., з метою викрадення чужого майна, підійшов до гаражного приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_5 .
Тоді ж, ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, пошкодивши на дверях гаража навісний замок невстановленим досудовим розслідуванням предметом, проник в середину, де виявив мопед марки «Honda» моделі «Dio», номер рами НОМЕР_1 вартістю 5445,62 грн., власником якого є ОСОБА_5 , після чого, без дозволу власника вказаного транспортного засобу, викотив з приміщення гаража на вулицю Першотравневу, де погрузивши в автомобіль «CITRJENJUMPY» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 перевіз в м. Хмельницький, і таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Крім цього, ОСОБА_8 , 16.02.2018 року, близько 2 год. 30 хв., з метою викрадення чужого майна, підійшов до гаражного приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_6 .
Тоді ж, ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, пошкодивши запірний пристрій воріт вказаного гаража невстановленим досудовим розслідуванням предметом, проник в його середину, де виявив: велосипед марки «Максіс» вартістю 3000 грн.; електроподовжувач довжиною 25 метрів вартістю 200 грн.; набір для покраски автомобіля марки «Ремарк», вартістю 200 грн,; спрей «WD», вартістю 75 грн.; свічковий ключ, вартістю 35 грн.; набір для вирівнювання вм`ятин, вартістю 900 грн.; акумуляторну коробку, вартістю 30 грн.; набір саморізів, вартістю 2 грн.; електричний манометр «DT832», вартістю 150 грн.; олівець від подряпин для автомобіля, вартістю 70 грн., а всього на загальну суму 4662 грн., які належать ОСОБА_6 , після чого склав вказане майно у пусту паперову коробку, поставив її на багажник велосипеда марки «Максіс», взяв його у руки та разом з коробкою вивіз з приміщення, і таким чином таємно, повторно його викрав, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та показав, що дійсно у червні 2017 року із прилавку торгівельної палатки у смт. Летичів таємно викрав жіночу сумочку із коштами в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Крім цього, 17.11.2017 року вночі близько 2 год. він із гаражного приміщення на господарстві по АДРЕСА_3 , в яке проник, зірвавши замок, таємно викрав запчастини, які належать ОСОБА_9 та таким же чином в цей же день та через з проміжком близько пів години із підсобного приміщення сусіднього на господарства по АДРЕСА_6 викрав бензин та дизельне паливо в каністрах, що належать ОСОБА_7 . Також підтвердив факт проникнення до гаражного приміщення по АДРЕСА_4 та викрадення звідти вночі16.02.2018 року рушниці, а також незаконного заволодіння мопедом марки «Хонда» із даного ж гаражного приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а також в подальшому в цю ж ніч шляхом проникнення до іншого гаражного приміщення, що знаходилось неподалік та належить ОСОБА_12 та викрадення з нього велосипеда, електропродовжувача, набору для покраски автомобіля та інших інструментів, вказаних у обвинувальному акті. Обставин щодо кількості викраденого ним майна, його вартості, обставин вчинення злочинів, розміру завданої шкоди не оспорює, вину визнає та у вчиненому розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що є приватним підприємцем та здійснювала торгівлю та ринку у смт. Летичів у торговій палатці, з прилавку якої 18.06.2017 року у неї було викрадено жіночу сумку чорного кольору із коштами в сумі 2000 грн., шкоді їй не відшкодована, обвинуваченого просить покарати суворо.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що на господарстві за місцем його проживання по АДРЕСА_6 вночі 17.11.2017 року було зірвано замки у трьох підсобних приміщеннях, однак крадіжку було вчинено із одного приміщення, а саме викрадено 5 каністр дизельного палива по 20 л. кожна та 1 каністру із бензином А-95 9 літрів, вказане паливо було придбане ним для сільгоспробіт та зберігалось у підсобному приміщенні на господарстві, шкода йому не відшкодована, претензій не має та просить покарати по закону.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 16.02.2018 року зранку виявив пошкодженим навісний замок його гаражного приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_4 , звідки було викрадено його пневматичну рушницю марки Шанхай та мопед марки Хонда, з приводу чого він звернувся у поліцію. Викрадений мопед йому повернено у пошкодженому стані, в іншій частині шкода не відшкодована, претензій не має та просить покарати по закону.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 16.02.2018 року зранку також виявив пошкодженим навісний замок його гаражного приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_5 , що знаходиться поряд з гаражем іншого потерпілого, звідки було викрадено його велосипед марки Максіс, електроподовжувач, набір для покраски автомобіля та інші інструменти, що вказані в обвинувальному акті, шкода йому не відшкодована, претензій не має та просить покарати по закону.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, при цьому провів допит обвинуваченого, потерпілих та дослідив матеріали кримінального провадження, що надані стороною обвинувачення, в частині, яка характеризує особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, та за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, фактичні обставини справи та кількість епізодів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання негативно не характеризується, не був працевлаштований, його молодий вік та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
При цьому, суд не враховує обставину рецидив злочинів такою, що обтяжує покарання, яка зазначена у обвинувальному акті, оскільки судом встановлено, що у даному випадку рецидив злочинів утворює повторність. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений неодноразово був судимий за умисні злочини проти власності за ст.185 та 186 КК України, а у цьому провадженні ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України та його дії кваліфіковані за ознакою повторності.
Згідно примітки до ст.289 КК України вказано, що відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу.
Оскільки дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ознакою повторності, що впливає на кваліфікацію злочинів за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, тому за змістом ч.4 ст.67 КК України дану обставину як таку, що обтяжує покарання обвинуваченому суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання та її слід виключити з обвинувачення.
Враховуючи наведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягавався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а після відбування покарання знову вчинив злочини проти власності, ніде не працює, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкцій статтей обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна, оскільки його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винним за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточно покарання у виді 5 років позбавлення волі, зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 22.09.2018 року до дня вступу вироку в законну силу.

Зважаючи на те, що злочини у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_8 18.06.2017 року, 17.11.2017 року, 16.02.2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком від 09 липня 2019 року більш суворим за цим вироком за правилами ч.4 ст.70 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна із зарахуванням відбутого покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК, а саме: мопед марки «Honda» моделі «Dio», номер рами НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 слід залишити йому та вважати повернутим за належністю.
Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 4396 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави, а витрати на проведення експертизи в сумі 858 грн. та товарознавчої експертизи в сумі 2288грн. не стягувати, так як вказані витрати не стосуються обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України і призначити йому за цими злочинами наступні покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі
- за ч.2 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2019 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна.
Запобіжний захід не обирався.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, зарахований вироком суду від 09.07.2019 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 22.09.2018 року до дня вступу вироку Хмельницького міськрайоннного суду від 09 липня 2019 року в законну силу у справі №686/13139/18 та покарання відбуте ним за вироком Хмельницького міськрайоннного суду від 09 липня 2019 року у справі №686/13139/18 до звернення до виконання даного вироку із застосуванням ст.72 КК України.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 4396 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази у справі: мопед марки «Honda» моделі «Dio», номер рами НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити йому та вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1