Дата документу 09.09.2019 Справа № 554/7897/19
УХВАЛА
іменем України
09 вересня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із заявою від 21.08.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2019 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви від 21.08.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України, вчиненого, на думку заявника, уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві. Скарга мотивована тим, що своїй у заяві про злочин, поданій у порядку ст.214 КПК України, він повідомляв про невиконання службовою особою ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26.07.2019 року, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 від 03.06.2019 року та розпочати досудове розслідування. Але станом на 30.08.2019 року, тобто більше, ніж місяць з дня ухвалення судового рішення, уповноваженою особою ТУ ДБР у м.Полтаві не виконується зазначене рішення суду, у зв`язку з чим заявник звернувся із заявою про злочин до прокуратури Полтавської області. Проте, жодної відповіді з приводу дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до ЄРДР, заявнику не надано. Вважає, що в поданій ним заяві від 21.08.2019 року зазначені всі необхідні та достатні відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України, а тому такі відомості повинні були негайно, але не пізніше 24 годин після подання вноситись до ЄРДР, оскільки відмова у прийнятті та реєстрації заяви не допускається. Отже, посадовими особами прокуратури Полтавської області зазначені відомості до ЄРДР не внесені, тим самим допущено бездіяльність, на підставі чого заявник просить визнати бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 21.08.2019 року про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.382 КК України; зобов`язати службових осіб прокуратури Полтавської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.08.2019 року про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.382 КК України, про що поінформувати заявника ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд вважає відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Разом із тим, системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів скарги, та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до прокуратури Полтавської області із заявою від 21.08.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України, вчиненого, на його думку, службовою особою правоохоронного органу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві. За змістом заяви, в діях уповноваженої особи вказаного органу, на думку заявника, наявні ознаки кримінального правопорушення, що виражається в умисному невиконанні службовою особою ухвали суду від 26.07.2019 року, що набрала законної сили. У зв`язку з цим, заявник просив внести до ЄРДР вказані відомості за ч.2 ст.382 КК України (а.с.6-7).

Зі скарги слідує, що прокуратурою Полтавської області відомості, викладені у заяві від 21.08.2019 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим заявник не погодився і звернувся до суду.

Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що зазначені в заяві дії уповноваженої службової особи правоохоронного органу містять ознаки можливих, на його думку, неправомірних дій, та підлягають кваліфікації за ч.2 ст.382 КК України.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень службовою особою Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами. А доводи заявника щодо умисного невиконання ухвали слідчого судді від 26.07.2019 року спростовуються сукупністю об`єктивних даних, які наявні в матеріалах судової справи.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26 липня 2019 року по справі №554/6319/19 (провадження №1-кс/554/10487/2019) скаргу ОСОБА_3 задоволено; зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 від 03 червня 2019 року та розпочати досудове розслідування. Повний текст даної ували оголошено 30.07.2019 року о 17 год. 05 хв. Разом із тим, копії повної ухвали судом було направлено на адреси учасників процесу за вих. №№ 1382, 1596, Р5-02.09.2019/5844-89 після виходу слідчого судді та відповідальних працівників апарату суду з відпусток, що підтверджується копією супровідного листа від 02.09.2019 року, у зв`язку з чим належне виконання вказаної ухвали від 26.07.2019 року в зазначений період часу, а саме до звернення ОСОБА_3 із заявою від 21.08.2019 року, уповноваженою службовою особою правоохоронного органу було неможливим з об`єктивних причин, які не залежали від волі такого суб`єкта.

Посилання заявника на те, що 26.07.2019 року у розгляді скарги брав участь слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, який був обізнаний з результатом розгляду скарги, а відтак, з моменту проголошення вступної та резолютивної частин вказаної ухвали виник обов`язок внесення відповідних відомостей до ЄРДР, є необгрунтованими, оскільки суду не надано будь-яких належних і допустимих доказів щодо отримання зазначеного судового рішення уповноваженою службовою особою даного органу в порядку, передбаченому законодавством.

Беручи до уваги пов`язаність зазначених обставин, наведені заявником доводи не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування поза межами належної правової процедури.

Крім того, як вбачається з наданої в судовому засіданні копії листа прокуратури Полтавської області №15-р-19 від 28.08.2019 року заяву (скаргу) ОСОБА_3 від 21.08.2019 року на дії уповноважених осіб направлено для розгляду та прийняття рішення до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві.

Зазначене вказує на те, що на теперішній час в достатній мірі не вичерпані правові можливості процесуального контролю щодо захисту заявником своїх прав та законних інтересів.

Крім того, в контексті поданої заяви від 21.08.2019 року варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України закріплено гарантії самостійності процесуальної діяльності слідчого та заборони втручання у таку діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 21.08.2019 року є його особистою оцінкою дій посадових осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, повідомлення, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність слідчого, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого за результатами такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 21.08.2019 року повідомленням про вчинення посадовою особою правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, проте останнє за своїм змістом в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки ухвалу слідчого судді від 26.07.2019 року на час звернення ОСОБА_3 із заявою про злочин не було отримано уповноваженою особою в передбаченому порядку. Тому з цих причин невиконання зазначених в ухвалі суду приписів не свідчить про умисне невиконання службовою особою рішення суду, оскільки воно до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, фактично не надходило у вказаний період.

Крім того, заявником не підтверджено достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами неправомірності дій конкретної посадової особи, а це в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви/повідомлення.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 21.08.2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 24, 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із заявою від 21.08.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1