Справа № 461/2283/19>
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 року. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого, -

за ст.124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 31 липня 2017 року о 03 год. 30 хв., перебуваючи поблизу входу у нічний клуб «Ренесанс», що на вул. Ковжуна, 2, у місті Львові, будучи свідком конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_6 погрожував та направляв в бік ОСОБА_7 пістолет, діючи з метою захисту ОСОБА_7 від суспільно небезпечного посягання, при явній невідповідності зазначеної шкоди небезпечності посягання, не врахувавши обставин, за яких ОСОБА_6 уже заховав у сумку пістолет, який попередньо направляв у сторону ОСОБА_7 , та не міг використати такий, а лише шарпав ОСОБА_7 за одяг, діючи умисно, вчинив перевищення меж необхідної оборони, яке виразилось у тому, що він наніс ОСОБА_6 два удари предметом схожим на ніж по тулубу, заподіявши потерпілому, згідно з висновком судово-медичної експертизи №342/17 від 10.08.2017 року, два проникаючих поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням легенів та поступленням повітря у плевральну порожнину, що є небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю, пояснивши, що 31 липня 2017 року о 03год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу входу у нічний клуб «Ренесанс», що на вул. Ковжуна, 2, у місті Львові, будучи свідком конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_6 погрожував та направляв в бік ОСОБА_7 пістолет, діючи з метою захисту ОСОБА_7 від суспільно небезпечного посягання, не врахувавши обставин, за яких ОСОБА_6 уже заховав у сумку пістолет, який попередньо направляв у сторону ОСОБА_8 , та не міг використати такий, а лише шарпав ОСОБА_7 за одяг, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 два удари предметом схожим на ніж по тулубу.

Суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій, крім повного визнання вини обвинуваченим, стверджується матеріалами справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.124 КК України, оскільки він вчинив умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

10.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.124 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати підозри у судовому провадженні; матеріальна і моральна шкода відшкодована повністю. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ст.124 КК України у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, вчинив злочин вперше, невеликої тяжкості, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, не заперечує проти закриття кримінальної справи, суд приходить до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази, згідно з вимогами ст. 100 КПК України, предмети злочину слід знищити.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення, укладену 10.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003446 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, сторони не мають взаємних претензій один до одного, визначається узгоджене покарання ОСОБА_4 за ст.124 КК України 150 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити покарання - 150 годин громадських робіт.

Речові докази змиви РБК; майку синьо-білого кольору; складний ніж з маркуванням «C.JUL.HERBERTZ. AISI 429 NR.230056; паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження знищити.

З підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .