КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1235/2019 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Розівка Ясинуватського району Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працюючого, освіта середня, раніше судимого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Донецька від 27.09.2004 за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України на 10 років позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.115, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з 05.08.2016 року.

На підставі ст. 72 КК УкраїниОСОБА_9 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05.08.2016 року до вступу вироку в закону силу. Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без зміни. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто на її користь із засудженого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 10000 гривень та моральну шкоду - у розмірі 300 000 гривень.

Судом визнано доведеним, що 03.08.2016 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 разом із власницею квартири ОСОБА_12 та її сином ОСОБА_13 вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_13 пішов відпочивати до іншої кімнати.
У подальшому 04.08.2016 року близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час конфлікту з ОСОБА_12 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , наніс ій праскою вісім ударів в ділянку бічної поверхні голови зліва, кілька ударів по рукам і тулубу потерпілої, та двома руками здушував її шию, спричинивши смерть потерпілої.
Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 1794/2 від 21.09.2016 до смерті гр. ОСОБА_12 призвела асфіксія внаслідок задушення руками. Форма, розміри та розташування ушкоджень в області шиї вказують на те, що асфіксію спричинило тривале стиснення ділянки шиї руками. Задушення руками, як вид асфіксії має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . При дослідженні трупа ОСОБА_12 також знайдені 8 забійних ран на лівій бічній поверхні голови ушкодження лівої тім`яної кістки у вигляді поверхневих вдавлених переломів, синець з саднами на задній поверхні правого плеча, відкритий перелом лівої ліктьової кістки, синець з садном на тильній поверхні лівої кисті. Вказані ушкодження мають ознаки дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контакту. Морфологічні особливості та форма ушкоджень вказують на те, що вони могли утворитись при травматичній дії предмета (предметів), поверхні якого мали форму трикутної піраміди і ребро. Причинно-наслідковий зв`язок між вказаними ушкодженнями та настанням смерті потерпілої ОСОБА_12 відсутній. Ушкодження в області голови, лівої кисті та правого плеча мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в області лівого передпліччя - ушкодження середньої тяжкості.
Крім того, ОСОБА_9 , 04.08.2016 року, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , близько 03 годині 40 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, зняв з ОСОБА_12 золотий ланцюжок вартістю 5000 грн. з золотим хрестиком вартістю 1500 грн., золоті сережки, інкрустовані цирконійовими камінцями, вартістю 3000 грн. та забрав мобільний телефон «Нокіа Х-2», імеі: НОМЕР_1 вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім картка оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 25 грн., на рахунку якої перебувало 40 грн. Після цього ОСОБА_9 із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 10365 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 просить вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпані можливості їх отримання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення норм КПК України, які, на його думку, унеможливили прийняття законного рішення, зокрема у матеріалах справи відсутня технічна фіксація судових засідань від 16.11.2016 року, 22.12.2016; після зміни складу суду 16.02.2017 головуючим порушено положення ст. 319 КПК України; 16.05.2017 головуючим учасникам не оголошено склад суду, не роз`яснено право відводу; 11.07.2017 головуючий у порушення вимог ст. 344 КПК України не оголосив про участь прокурора ОСОБА_14 , у журналі судового засіданні зазначено у якості потерпілої особи ОСОБА_15 , однак така особа потерпілою не визнавалась; 07.09.2017, 11.11.2017, 28.12.2017 головуючий не оголосив учасникам склад суду, заміну прокурора, право на відвід прокурору, дані журналу судового засідання суперечать технічному запису, де зазначений склад суду та прокурор; 03.03.2017 головуючим не оголошено прізвища інших суддів, які беруть участь у справі.
Також посилається апелянт на те, що вирок ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах, здобутих з порушенням вимог КПК. Протокол огляду місця події від 04.08.2016 проведений без ухвали слідчого судді та без згоди власника; у протоколі відсутні дані про власника; понятим не роз`яснені їх права; в порушення ч. 3 п. 1 ст. 104 КПК України не вказана інформація про застосування технічних засобів фіксації; не вказано звідки вилучені 11 слідів папілярних узорів; в заключній частині протоколу проставлені підписи осіб, які, відповідно до вступної частини, не брали участі у процесуальній дії, зокрема ОСОБА_16 ; протокол не завірений спеціалістом ОСОБА_17 , який брав участь у процесуальній дії; в заключній частині в графі «поняті» відсутні прізвища осіб, а лише їх підписи; вилучені слідчим під час огляду місця події речі не були оглянуті негайно; слідчим під час огляду місця події без складання окремого протоколу відібрання зразків відібрано біологічні зразки зрізи пластин з нігтьових фаланг ОСОБА_13 ; у схемі до протоколу ОМП від 04.08.2016 відсутні підписи понятих та слідчого; протокол огляду трупа проведений без ухвали слідчого судді у відсутність понятих та містить дописки; в протоколі відсутні дані про наявність на шиї трупа гематом, садин чи інших тілесних ушкоджень; у висновку судово-медичного експерта № 1794/2 від 21.09.2016 відсутні відповіді на запитання слідчого, щодо часу настання смерті ОСОБА_12 та яким саме предметом завдані тілесні ушкодження; протокол слідчого експерименту від 05.08.2016 за участю ОСОБА_9 не відповідає вимогам КПК України, оскільки у ньому докладно не викладені умови і результати експерименту.
Також захисник вважає, що судом порушено право на захист обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 під час судового засідання 30.09.2016 року повідомив про те, що він недостатньо володіє українською мовою, однак судом не залучено перекладача.
У судовому засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_10 просив вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Не погодившись із рішенням суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, мотивуючи тим, що до вчинення інкримінованих йому злочинів він не причетний; суд порушив його право на захист, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про залучення перекладача; також суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик експерта; висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , які підтримали вимоги поданих апеляційних скарг; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника; повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження; дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження; перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
Так, свідок ОСОБА_18 син ОСОБА_12 дав показання про те, що 03.08.2016 він пішов відпочивати, а ОСОБА_9 та його мати залишились спілкуватись; спиртне вживав лише ОСОБА_9 ; зранку прокинувся через шум сусідів, побачив матір, яка лежала на боці із закривавленим обличчям; зазначив, що у його матері були золоті прикраси.
Свідок ОСОБА_19 - сусідка - дала показання про те, що 4 серпня 2016 року зранку близько 06.30 год. виходила на роботу, у квартирі ОСОБА_12 були відчинені двері, однак ніхто не обізвався. Вона разом із сусідом із 4-го поверху зайшли до квартири, в кімнаті під ковдрою лежала ОСОБА_12 , яку вони спочатку не впізнали, оскільки вона була ніби в плямах, і сусід одразу викликав швидку та поліцію.
Свідок ОСОБА_20 дав показання про те, що 04.08.2016 року він із сусідкою та працівниками поліції зайшли до квартири ОСОБА_12 ; в квартирі був безлад, речі вивернуті, в кімнаті лежав труп ОСОБА_12 , вона була накрита ковдрою, її голова була повернута набік; ОСОБА_21 син потерпілої - був у шоковому стані; він підписав протоколи огляду; в квартирі були запаковані в пакети речі та предмети; чи складалась при ньому схема, він не пам`ятає
Свідок ОСОБА_22 дав показання про те, що влітку 2016 року його запросили в якості понятого до Дарницького УП для проведення слідчої дії, зокрема слідчої експерименту. Обвинувачений ОСОБА_9 розказав про обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_12 , зокрема, що він на ніч залишився з потерпілою, під час їхньої сварки він наніс їй удари праскою.
Свідок ОСОБА_11 дочка ОСОБА_12 дала показання про те, що її мати ОСОБА_12 і брат ОСОБА_13 проживали разом, у брата була травма голови і він постійно був під наглядом матері; спиртні напої вони не вживали. Зранку 04.08.2016 року зі швидкої допомоги їй повідомили, що матір убили. ОСОБА_13 розказав їй, що він 03.08.2016 пішов спати, а мати залишилась із ОСОБА_23 . Зазначила, що мати носила золоті прикраси: ланцюжок і сережки.
Наведені показання узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються:
- даними протоколу огляду місця події від 04.08.2016 року квартири АДРЕСА_2 , в якій виявлено тіло потерпілої ОСОБА_12 ;
- даними протоколу огляду місця події (трупа) від 04.08.2016 року про те, що оглянуто труп ОСОБА_12 з явними тілесними пошкодженнями;
- даними висновку судово-медичної експертизи №1794/2 від 21.09.2016 року про те, що до смерті ОСОБА_12 призвела асфіксія внаслідок здушення руками. На це вказують знайдені при дослідженні трупа: множинні садна в області шиї, крововиливи в м`яких тканинах передньої поверхні шиї праворуч та ліворуч від ділянки гортані, перелом лівого рога щитовидного хряща, гіперемія та крововиливи в слизовій язика та гортані, крововиливи в сполучних оболонках очей, синюшність шкіряного покрову в області голови та шиї та інші. Знайдені ушкодження м`яких тканин шиї та щитовидного хряща утворилися внаслідок дії тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею. Форма, розміри та розташування ушкоджень в області шиї вказують на те, що асфіксію спричинило тривале стиснення ділянки шиї руками. Задушення руками, як вид асфіксії, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . При дослідженні трупа ОСОБА_12 також знайдені 8 забійних ран на лівій бічній поверхні голови, ушкодження лівої тім`яної кістки у вигляді поверхневих вдавлених переломів, синець з саднами на задній поверхні правого плеча, відкритий перелом лівої ліктьової кістки, синець з садном на тильній поверхні лівої кисті. Вказані ушкодження мають ознаки дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контакту. Морфологічні особливості та форма ушкоджень вказують на те, що вони могли утворитись при травматичній дії предмета (предметів), поверхні якого мали форму трикутної піраміди і ребро. Причинно-наслідковий зв`язок між вказаними ушкодженнями та настанням смерті потерпілої ОСОБА_12 відсутній;

- даними акту судово-медичного обстеження № 245-МК від 08.09.2016 року, відповідно до якого при медико-криміналістичному дослідженні трупу ОСОБА_12 встановлено, що на клапті шкіри з лівої бокової поверхні голови виявлено 7 ран від дії її тупого предмету. Слідів заліза та сторонніх нашарувань в ділянці ран не відмічається. На фрагменті лівої тім`яної кістки убачається перелом від дії тупого предмету з контактною поверхнею у вигляді трикутної піраміди та перелом від дії обмеженої закругленої поверхні, можливо ребром;

- даними протоколу огляду місця події від 05.08.2018 року, відповідно до якого в кабінеті № 413 в приміщенні Дарницького УП ГУ НП у м. Києві оглянуті та вилучені речі ОСОБА_9 , а саме: штани сірого кольору з ременем коричневого кольору, сорочка білого кольору з темними повздовжніми лініями та з коротким рукавом, туфлі коричневого кольору. ОСОБА_9 вказав, що в даному одязі він був вдягнутий з 03.08.2016 року по 04.08.2016 року;

- даними висновку експерта № 305ц від 09.09.2016 року, згідно з яким кров трупа ОСОБА_24 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.;

- даними висновку експерта № 3806/д від 11.08.2016 року, відповідно до якого один з виявлених та вилучених слідів папілярних узорів 04.08.2016 року в квартирі АДРЕСА_2 , залишений мізинцем лівої руки ОСОБА_9 ;

- даними протоколу перегляду відеозапису від 24.09.2016 року, відповідно до якого на відео з камер спостереження магазину «АТБ», по вул. Російська, 33 вбачається, як о 00:43:25 до приміщення магазину зайшли особи, схожі на ОСОБА_12 , та ОСОБА_9 ; о 00:47:15 дані особи залишили торговий зал магазину «АТБ»; особа, схожа на ОСОБА_9 , в руках тримала два предмети схожі на пляшки;

- даними протоколу слідчого експерименту від 05.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 в присутності понятих та захисника ОСОБА_10 на місці події за адресою: АДРЕСА_3 послідовно розказав, як відбувались події, та показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень праскою ОСОБА_12 та здушення руками ОСОБА_12 .

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам з точки зору їх достатності та допустимості, навів достатнє обґрунтування для їх прийняття, визнав такими, що узгоджуються в сукупності з іншими доказами та свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів за встановлених судом обставин.
З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України як убивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Аналіз зібраних органом досудового розслідування та досліджених безпосередньо у суді доказів, на переконання колегії судів, свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 та викрадення її майна, вчиненого повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисникапро те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази винності ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження. Також, на переконання колегії суддів, є неспроможними доводи апеляційних скарг апелянтів щодо наявності таких істотних порушень КПК України, що є безумовними підставами для скасування вироку.
Так, частина 1 ст. 237 КПК України передбачає, що зметою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Частиною 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 237 КПК України особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.
Згідно 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Як убачається із матеріалів справи, протокол огляду місця події від 04.08.2016 року (квартири АДРЕСА_2 ) та протокол огляду місця події (трупа ОСОБА_12 , виявлений у вказаній квартирі) від 04.08.2016 року проведені відповідно до вимог КПК України за участю понятих та у присутності ОСОБА_13 , який разом із ОСОБА_12 проживав у цій квартирі.
Свідок ОСОБА_20 понятий при огляді квартири та трупа - у судовому засіданні суду першої інстанції також підтвердив, що огляд проводився у присутності ОСОБА_13 , тобто у присутності власника (особи, яка проживає у тій квартирі).
З огляду на наведене доводи захисника про те, що зазначені докази є недопустимими, оскільки огляд проведено з порушенням норм КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.
Також колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту про те, що висновок судово-медичної експертизи №1794/2 від 21.09.2016 року є недопустимим доказом.

Вказаний висновок є науково обґрунтований, складений висококваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували би роз`яснення, та належно мотивованим.
При цьому, захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 протягом розгляду справи у суді першої інстанції не заявляли клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи з наведених підстав.

Твердження сторони захисту про те, що слідчий експеримент проведений з порушенням КПК України, оскільки в протоколі не докладно викладені умови і результати експерименту, колегія суддів також вважає не обґрунтованими, з огляду на те, що слідчий експеримент проведений за участю понятих та захисника ОСОБА_10 , який підписав зазначений протокол без будь-яких доповнень та зауважень.

Також, доводи сторони захисту про відсутність технічної фіксації судових засідань від 16.11.2016 та 22.12.2016 колегією суддів апеляційної інстанції перевірялись шляхом витребування із суду першої інстанції архівних копій технічних записів, і свого підтвердження не знайшли.
З наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_9 за національність українець, громадянин України, уродженець Донецької області, Ясинуватського району, с. Розівка, зареєстрований та проживає у м. Черкаси, середню освіту здобув на території України, а відтак посилання обвинуваченого ОСОБА_9 про порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки не залучено перекладача з української на російську мову, колегія судді вважає неспроможними.
За змістом ст. 68 КПК України учасники судового розгляду залучають відповідного перекладача, тобто, захисник не був позбавлений можливості залучити перекладача за наявності, на його думку, підстав.
При цьому, слід зазначити, що із перебігу судових засідань вбачається, що ОСОБА_9 розуміє мову судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК України розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається в порядку, установленому ч. 3 ст. 35 цього кодексу. Після заміни судді розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених у ч. 2 ст. 319 та ст. 320 КПК.
Твердження захисника про те, що порушення судом першої інстанції вимог ст. 319 КПК України (після прийнятого судом рішення про розгляд справи новим складом суду спочатку, розгляд продовжили), є підставою для скасування вироку, на переконання колегії суддів, не є істотними порушеннями у розумінні із ст. 412 КПК України, оскільки не перешкоджали і не могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення з огляду на те, що попереднім складом суду у судовому засіданні допитано фактично лише свідка ОСОБА_20 понятого при огляді місця події, який засвідчив перебіг відповідних процесуальних дій і фіксацію їх у процесуальному документі протоколі.
У подальшому наявні у справі докази досліджувалися судом у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .
При цьому свідок ОСОБА_20 не був очевидцем події і суду не повідомив будь-яких даних щодо фактичних обставин події, що підтверджували би або спростовували би позицію обвинуваченого та його захисника щодо непричетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Крім того, захисник ОСОБА_10 під час продовження розгляду матеріалів кримінального провадження іншим складом суду не наполягав на повторному (додатковому) допиті зазначеного свідка.
Щодо нероз`яснення судом права відводу складу суду, секретарю судового засідання, прокурору, слід зазначити, що, на переконання колегії суддів, зазначені порушення КПК України не є таким, що вплинули на прийняття законного і обґрунтованого рішення, оскільки нероз`яснення судом права відводу, за умови відсутності підстав, передбачених ст. 79 КПК України, саме по собі не є безумовною підставою скасування вироку.
Разом з цим, учасники судового розгляду, у тому числі захисник ОСОБА_10 , не були позбавлені можливості заявляти відводи, однак таким правом також не скористалися.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, колегія суддів уважає доводи обвинуваченого та його захисника про недоведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні ним умисного вбивства та таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно за встановлених судом обставин, а також про наявність істотних порушень норм КПК України такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі докази кримінального провадження в їх сукупності, визнав їх належними та допустимими та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення.
Суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, справедливе за своїм видом та розміром, яке, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, - без зміни.
Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

___________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4