ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1979/19
Провадження № 1-м/210/1/19

"17" травня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньотехнічна, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року, за ч.5 ст.33, ч.3 ст.228 КК Російської Федерації, із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, до покарання у вигляді 07 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 квітня 2019 року надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року, відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Клопотання вмотивовано тим, що вироком Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.33, ч.3 ст.228 КК Російської Федерації, із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, та призначено покарання у виді 07 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вирок набрав законної сили 27 червня 2016 року. 15 березня 2019 року наказом Міністерства юстиції України №805/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 .

Представник заявника просить суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вказаного вироку, зазначивши про початок відбування покарання.

Присутній у судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та письмові матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.602 ч.1 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст.3 КПК України на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України, відмічає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Так, відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Матеріали провадження містять заяву засудженого ОСОБА_4 про його направлення для подальшого відбуття покарання до України, так як він є громадянином України, а також у зв`язку із тим, що на території України проживають його батьки.

Визначаючи підсудність клопотання, суд виходить із вимог ст.603 КПК України. В цій нормі зазначено, що клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або перебування майна такої особи.

Судом встановлено, що останнє місце проживання ОСОБА_4 на території України є АДРЕСА_1 , а тому вимоги, які регулюють підсудність клопотання дотримані.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України №337/95-ВР від 22 вересня 1995 року «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк який має відбувати засуджений більше шести місяців, наказом Міністерства юстиції України №805/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 , злочин, внаслідок вчинення якого ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для проведення вироку у відповідність із законодавством України.

Зазначена Європейська Конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Згідно зі ст.7 ч.1 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.

15 березня 2019 року наказом Міністерства юстиції України №805/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 засуджено вироком Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року до покарання у вигляді 07 років позбавлення волі, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму за вчинення злочинів, передбачених частиною ч.5 ст.33 ч.3 ст.228 КК Російської Федерації (за пособництво у незаконному придбанні та перевезенні наркотичних засобів невстановленій особі в інтересах набувача наркотичних засобів), із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Самарській області. Кінець відбуття строку покарання, - 06 жовтня 2022 року.

Кримінальним кодексом України визначені статті, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним.

Відповідно до ч.5 ст.27 КК України, - пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Статтею 309 ч.1 КК України передбачене покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Згідно зі ст.309 ч.3 КК України, передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені із залученням неповнолітнього, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах.

Положення ст.69 КК України (котра відповідає ст.64 КК РФ), суд не застосовує із за різниці в санкції статей, оскільки ст.228 ч.3 РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, а ст.309 ч.3 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; неповинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Крім того, згідно з ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Також, вироком Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.33, ч.3 ст.228 КК Російської Федерації, із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, та призначено покарання у виді 07 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання відраховується з 14 червня 2016 року. При постановленні вироку зараховано строк перебування під вартою з 07 жовтня 2015 року по 13 червня 2016 року включно.

Майнова шкода, завдана вчиненням злочину, інші витрати, - відсутні.

З урахуванням викладеного, заявлене Міністерством юстиції України клопотання підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.602, 610 КПК України, ч.5 ст.27 ч.3 ст.309 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вирок Октябрьського міського суду Самарської області від 14 червня 2016 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним за ч.5 ст.33, ч.3 ст.228 КК РФ, із застосуванням ст.64 КК РФ, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 07 років, - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати засудженим за ч.5 ст.27 ч.3 ст.309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 червня 2016 року. Зарахувати в строк відбуття покарання період знаходження ОСОБА_4 під вартою з 07 жовтня 2015 року по 13 червня 2016 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити, - тримання під вартою.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органа виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1