Справа № 466/6609/19
У Х В А Л А

21 серпня 2019 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0003066 ,-

встановив:

15.08.2019р. ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , від 14.12.2018року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 22.07.2017р. за № 0003066 і зобов`язати уповноважену особу Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області відновити досудове розслідування у даному провадженні.

Вимоги мотивує тим, що 19.07.2017р. він звернувся в Шевченківський ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме про здійснення на нього нападу на його присадибній земельній ділянці по вул. Шевченка, 232 в м. Львові конкретними особами з метою грабежу, чи розбою, що мало місце 20.06.2017р. На підставі його заяви, в ЄРДР внесено відомості за № 0003066 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 185 КК України. Дане кримінальне провадження закрито постановою слідчого у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України. З даною постановою він не згідний з тих підстав, що слідчий невірно визначила кваліфікацію вчиненого відносно нього злочину, який відповідає ознакам злочину, на його думку, передбаченого ст. 186 чи 187 КК України. Зокрема зазначив, що на нього відбувся напад з метою грабежу чи розбою ОСОБА_5 , який був озброєний металевою трубою. На його приватній території також були його спільники. Внаслідок самооборони нападник був травмований та затриманий поліцією, після чого доставлений у лікарню.

Також зазначає, що про оскаржувану постанову він дізнався з листа лише 14.08.2019р. Копії оскаржуваної постанови йому не надавали і поштою не направляли.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та факти. Просив таку задовольнити.

Слідчий та прокурор ,що були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не з`явились, що в силу ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Між тим, в розпорядження суду надано матеріали кримінального провадження № 0003066.

Заслухавши пояснення скаржника, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0003066, дослідивши зібрані по справі докази, за результатом судового розгляду вважаю, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003066 від 22 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

14.12.2018р. слідчим ОСОБА_4 закрито дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Дані про скерування ОСОБА_3 копії постанови, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для закриття кримінального провадження, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слугувало те, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність у вказаному діянні ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. А тому слідство дійшло висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Однак такий висновок слідчого є необґрунтованим, безпідставним та не сприяє повному та всебічному дослідженню обставин кримінального правопорушення, або встановленню факту події кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно положень п. 4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Однак, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження № 0003066 слідчий посилається лише на малозначність даного злочину, який не становив суспільної небезпеки, тобто не заподіяв і не міг заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Як вбачається з матеріалів оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження № 0003066,слідчим не було допитано жодної особи,що могла бути очевидцем події. Не допитано і самого потерпілого, а з наявного у матеріалах рапорта працівника поліції вбачається, що номер телефону, за яким здійснювались дзвінки ОСОБА_3 з метою повідомлення останнього про виклик до слідчого, різниться з номером зв`язку, який зазначав сам потерпілий у заяві. Аналогічна постанова про закриття вказаного кримінального провадження від 14.11.17 р. вже була скасована ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 17.08.2018 р. і з моменту повернення матеріалів провадження для продовження досудового розслідування, жодної слідчої дії проведено не було.

У зв`язку із вищенаведеним, рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розслідуванні, суперечить вимогам чинного КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити. Скасувати постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 14 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0003066.

Зобов`язати уповноважену особу Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003066 від 22.07.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1