Справа № 212/5102/19
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нижнєвартівськ, Тюменської області, Російської Федерації,громадянки України, засудженої 26.05.2016 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, ст. 75,76 КК України з випробуванням на 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

начальник Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з поданням про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку засудженої 26.05.2016 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, ст. 75,76 КК України з випробуванням на 3 рокиОСОБА_4 , в якому він просить звільнити останню від відбування покарання, по закінченню іспитового строку, призначеного йому судом.

Представник Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд даного клопотання у їх відсутності, подання підтримують в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, так як відбуває покарання за вироком Терніського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2017 року в Наддержищинській виправній колонії № 65.

Прокурор в судовому засіданні заявлене подання про звільнення засудженої ОСОБА_4 від основного покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку не підтримав.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26травня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, встановлено іспитовий строк на три роки. Відповідно ст..76 КК України на засуджену покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Вирок відносно засудженої ОСОБА_4 до Покровського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області надійшов та був прийнятий до виконання 12.10.2016 року.

За період перебування на обліку ОСОБА_4 була засуджена 18 жовтня 2017 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком, і покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2016 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців у кримінально-виконавчій установі. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2017 року уточнено вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2017 року, вказано, що покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2016 року, виконувати самостійно.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 72 КК України , при призначенні покарання за сукупністю злочинів або вироків у виді виправних робіт або службових обмежень для військовослужбовців складанню підлягають лише строки цих покарань. Розміри відрахувань із заробітку засудженого складанню не підлягають і обчислюються за кожним вироком самостійно. Основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.
Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Системний аналіз вищезазначених норм дає підставу суду зробити висновок, що виконання вироку, яким особа була засуджена до позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з випробуванням виконується самостійно після відбування покарання за вироком, яким його було засудженого до реальної міри покарання.
Самостійне виконання покарань не передбачає звільнення від їх виконання крім як з підстав, передбачених Законом, зокрема таке звільнення від відбування покарання можливе у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Однак підстави передбачені ст. 80 КК України для такого рішення відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суддя,
П О С Т А Н О В И В:
в задоволенні подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку засудженої ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом 07 днів всіма учасниками процесу в Дніпровський Апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1