Справа № 314/5061/19
Провадження № 1-кс/314/2045/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2019 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001057 від 07.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

встановив:

слідчий СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтоване тим, що у провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001057 від 07.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що 07.11.2019 року о 14 годині 49 хвилин до Вільнянського ВП Пологівського ВП надійшло повідомлення зі служби 102, проте що невідомі особи, біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області, здійснюють незаконну порубку дерев.

07.11.2019 року слідчим було проведено огляд місця події земельної ділянки, яка розташована за селом Роздолля Вільнянського району Запорізької області. Огляд проводився з північної сторони земельної ділянки, де мається ґрунтова дорога до греблі села Зелене Вільнянського району Запорізької області. Над дорогою знаходиться насадження дерев, шириною 15 метрів та електричним стовпом № 103. На відстані 5 метрів від стовпа у напрямку на захід мається заїзд у лісосмугу. На відстані приблизно 10 метрів від дороги, на гілці мається червона стрічка, зі слів власника земельної ділянки залишена геодезистом. На відстані приблизно 6 метрів за стрічкою, знаходиться автомобіль «Газель» білого кольору, державні номери НОМЕР_1 , бортовий, в кузові якого на момент огляду знаходились стовбури спиляних дерев, породи клен, об`ємом 4,5 м3, ліворуч від машини на земельній ділянці шириною 14 метрів, довжиною 26 метрів виявлено свіжо спиляні пні дерев.

За зазначеною шириною по кутами ділянки із пнями, площа якої зі східної сторони 12 м3, із західної сторони 32 м3. На зазначеній ділянці було виявлено 50 пнів випиляних дерев. В кабіні авто було виявлено бензопилу KRAISSMANN58, чорного кольору з шиною та бензопилу Kettensage K450 L, зеленого кольору.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту бортового автомобіля ГАЗ 3302 ЗНГ, білого кольору, державні номери НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться стовбури спиляних дерев, породи клен, об`ємом 4,5 м3, бензопили KRAISSMANN58, чорного кольору з шиною та бензопили Kettensage K450 L, зеленого кольору, які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події, на відстані 6 метрів від межового знаку у напрямку земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0138, яка належить ОСОБА_8 на праві власності згідно Державного акту серії ЯЖ №078594 виданого Вільнянською райдержадміністрацією від 15.04.2009 року, а саме на земельній ділянці, яка є сільськогосподарського призначення.

Забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, так як вказані предмети можуть містити унікальні ідентифікаційні ознаки, що в подальшому може надати змогу встановити об`єктивну істину по даному кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні на клопотанні наполягали, просили суд його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені.
Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим і безпідставним, оскільки у них наявні всі дозвільні документи на порубку дерев.
Крім того, в судовому засіданні надали свої пояснення свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Заслухавши в судовому засіданні, слідчого та прокурора, які просили задовольнити дане клопотання в повному обсязі, заінтересовану особу та його представника, які заперечували проти задоволення клопотання, свідків, перевіривши надані до клопотання матеріали та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження, за участю слідчого та (або) прокурора, інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, оскільки вищевказані предмети можуть містити унікальні ідентифікаційні ознаки, що в подальшому може надати змогу встановити об`єктивну істину по даному кримінальному провадженню.
Згідно з частиною 1 статті 246 КК України передбачена відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
У матеріалах, доданих до клопотання, відсутні відомості про те, що будь якій особі повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України стосовно тієї події, яка сталася 07.11.2019 року.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» порубочний квиток видається виключно для спеціального використання природних рослинних ресурсів: заготівля деревини під час рубок головного користування. Заготівля деревини під час рубок головного користування, живиці на земельних ділянках лісового фонду здійснюється в порядку, що встановлюється Лісовим кодексом України. Інші види спеціального використання рослинних ресурсів на земельних ділянках лісового фонду здійснюються в порядку, що встановлюється цим Законом, Лісовим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.
07.11.2019 на підставі договору про надання послуг ОСОБА_3 виконував роботи по очищенню земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка належить на праві власності ОСОБА_8 , дозвіл на проведення вказаних робіт був також наданий рішенням Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 98 від 15.10.2019 року про надання дозволу на вирубку пагонів навколо лісосмуги. Відповідно вказаного рішення, ОСОБА_8 надано дозвіл на вирубку пагонів навколо лісосмуг, видалення (з обов`язковим дотриманням вимог природоохоронного законодавства), які ростуть на землі сільськогосподарського призначення, що належить гр. ОСОБА_8 , на праві власності згідно Державного акту серії ЯЖ № 078594 виданого Вільнянською райдержадміністрацією від 15.04.2009 року.
Свідок ОСОБА_10 , який працює ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», у судовому засіданні пояснив, що якщо земельна ділянка сільськогосподарського призначення перебуває у приватній власності, то ніяких дозвільних квитків не потрібно.
Відповідно протоколу огляду місця події від 07.11.2019 не зафіксовано, порубку дерев, які знаходяться на земельній ділянці не сільськогосподарського призначення.
Таким чином, ст. 10 вказаного Закону не розповсюджується на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, як-то того, що вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року), адже будь-яке втручання у те чи інше право особи повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим та прокурором не доведено того факту, що порубка дерев відбувалась на території лісосмуги, натомість в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що вирубка пагонів здійснювалась на ділянці сільськогосподарського призначення власником якої є ОСОБА_8 .
Крім того, прокурором не надано доказів про наявність заборони або часткової заборони використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, власником якої є ОСОБА_8 не за своїм цільовим призначенням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
Керуючись вимогами ст.ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

в задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001057 від 07.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

08.11.2019