Справа № 464/3947/19
пр.№ 1-кп/464/436/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001804 від 15.07.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема востаннє 06.08.2013 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу на суму 680 000грн., покарання не відбув, судимість не погашено, інваліда 3 групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 14.07.2019 близько 23.00 год., перебуваючи неподалік магазину «Наш», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 12, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 відійшов на певну відстань та відволікся, а тому усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з лавки чоловіче портмоне чорного кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходились мобільний телефон марки «Wiko» моделі «Fever» вартістю 5000 гривень, сім-картка «Київстар» НОМЕР_1 вартість 50 гривень та сім-картка «Life» НОМЕР_2 вартістю 50 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 5200 грн.

Матеріальна шкода не відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що дійсно викрав портмоне належне ОСОБА_5 . У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України є вірною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, непрацевлаштований, не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансеру, перебуває на обліках в наркологічному диспансеру, раніше судимий, та те, що шкода повністю не відшкодована.

За змістом висновків викладених у досудовій доповіді філії ДУ «Центр пробації» ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній; вважається за можливе виправлення особи без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття,.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, висновків досудової доповіді, а також того, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливим без відбування реального покарання. Тому призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за скоєний злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 06.08.2013 ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу на суму 680 000грн., покарання не відбув, судимість не погашена. Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за правилами ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, оскільки до повного відбуття покарання за попереднім вироком він вчинив новий злочин. При визначені остаточного покарання необхідно керуватися правилами, передбаченими ч.3 ст.72 КК України, та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді сукупності покарань: штрафу та позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, шляхом самостійного виконання цих покарань.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, протягом якого він не вчинить нового злочину.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити в вигляді сукупності покарань: в виді штрафу в сумі 680 000 грн. та в виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, протягом якого він не вчинить нового злочину, згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, шляхом самостійного виконання цих покарань.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України покарання призначене за цим вироком та за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 06.08.2013 виконувати окремо.

Речові докази: чоловіче портмоне чорного кольору із документами, а саме посвідчення водія свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видані на ім`я ОСОБА_6 , та 5 пластикових карток на знижку-залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1