Номер провадження 11-кп/816/567/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/11918/13-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 12.04.2019 щодо повернення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.02.2014 за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

засудженого ОСОБА_11

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

? захисник засудженого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки рішення суду щодо повернення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами прийняте на підставі оцінки доводів засудженого, якими обгрунтовано наявність відповідних обставин, що можливе лише після відкриття судом кримінального провадження в судовому засіданні за участю сторін;

? засуджений ОСОБА_13 , посилаючись на аналогічні обставини, також просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

29.09.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшли матеріали кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_11 про перегляд вироку цього суду від 11.02.2014 за нововиявленими обставинами, яку засуджений обгрунтував тим, що під час судового розгляду не допитані свідки, показання яких мають суттєве значення для ухвалення законного рішення, однак які не були відомі суду.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25.02.2019 після скасування в апеляційному порядку попередніх рішень суддів цього суду від 03.10.2017 та від 30.05.2018 щодо повернення вказаної вище заяви засудженого ОСОБА_11 остання знову залишена без руху і вмотивована тим, що засуджений не зазначив обгрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, внаслідок чого ця заява не відповідає ст. 462 КПК, тому був встановлений строк для усунення недоліків.

12.04.2019 ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Сум засудженому ОСОБА_11 у черговий раз повернута заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вона не оформлена згідно вимог ст. 462 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу судді і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, доводи прокурора ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 про залишення ухвали судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ч. 1-3 ст. 464 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду, передається судді, який визначається у порядку, встановленому ст. 35 КПК. Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.

На підставі положень ч. 3 ст. 429 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути повернута, якщо: 1) особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати заяву скаргу; 3) вона подана після закінчення строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12.02.2019 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшла заява засудженого ОСОБА_11 про перегляд вироку цього суду від 11.02.2014 за нововиявленими обставинами, яка ухвалою судді від 25.02.2019 залишена без руху у зв`язку з тим, що останній не навів жодної підстави, за якої вирок підлягав би перегляду за нововиявленими обставинами.

В подальшому ухвалою судді від 12.04.2019 засудженому ОСОБА_14 повернута його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вона не оформлена згідно вимог ст. 462 КПК.

Разом з тим, такі висновки суді суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і судовій практиці, викладеній у численних рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Зокрема, «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги (заяви). Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland).

Приймаючи передбачену КПК процедуру відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та правила, за яких може бути повернута заява про перегляд судового рішення за такими обставинами, а також межі та спосіб, у який здійснене відповідне дискреційне право, надане судам для забезпечення належного здійснення правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що застосовані суддею суду першої інстанції засоби у виді повернення заяви ОСОБА_11 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не були пропорційними, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), п. 33, Reports 1996-V).

Так, із заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, убачається, що в ній зазначені усі необхідні складові частини, які положення ст. 462 КПК встановлюють до таких заяв, в тому числі і обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і заінтересованій особі під час судового розгляду, які на переконання самого засудженого об`єктивно існували та за своїм змістом були особисто ним викладені в заяві саме так, як він порахував за необхідне, зважаючи на його юридичні пізнання.

Крім того, засудженим також наведені відповідні обґрунтування його правової позиції із посиланням на конкретні обставини, що передбачають наявність нововиявлених обставин та зміст його вимог, достатніх на даній стадії судового провадження (зокрема вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами).

Враховуючи викладене вище, суддя суду першої інстанції мав б постановити ухвалу щодо відкриття кримінального провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не ухвалювати рішення щодо залишення заяви без руху та повернення заяви через не усунення неіснуючих недоліків, оскільки таке право у судді настає лише тоді, коли особа, яка подала заяву, формально не дотрималася вимог до її змісту, тобто взагалі не зазначила принаймні хоча б однієї з обов`язкових структурних елементів, чого в даному випадку встановлено не було.

Таким чином, фактична відмова судді у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами виглядає занадто формалізованою та не відповідає самій меті розгляду на предмет прийнятності і така ситуація, ймовірно, може привести до того, що це провадження ніколи не буде відкрито, про що свідчать попередні судові рішення, що є фактично відмовою в доступі до суду (правосуддя).

Зокрема, ухвалами Апеляційного суду Сумської області від 20.04.2018 (а. к. п. 49, 53-54) та Сумського апеляційного суду від 08.02.2019 (а. к. п. 114, 117-119) у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасовані попередні ухвали суддів суду першої інстанції від 03.10.2017 та від 30.05.2018 про повернення засудженому ОСОБА_11 його заяви від 29.04.2017 щодо перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.02.2014 за нововиявленими обставинами.

Незважаючи на ці рішення апеляційного суду (їх висновки та мотивацію), ігноруючи вимоги ч. 3 ст. 415 КПК, згідно якої висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, суддя суду першої інстанції знову допустив аналогічні порушення вимог кримінального процесуального закону, що також у свою чергу завадило його ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законне є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Отримавши заяву про усунення недоліків та перевіряючи її на відповідність вимогам КПК, суддя без участі сторін кримінального провадження дійшов висновку, що зазначені засудженим обставини не є нововиявленими, чим фактично вдався до їх правової оцінки (системного аналізу), що є неприпустимим на цій стадії судового провадження та підлягає з`ясуванню виключно під час судового розгляду із дотриманням таких принципів кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, диспозитивність, безпосередність дослідження доказів тощо.

Така загальна засада кримінального провадження (принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, рішення судді не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущенні порушення є істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали щодо повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внаслідок чого доводи апеляційних скарг є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу судді через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши таким чином апеляційні скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 12.04.2019 відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4