ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/1215/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/512/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника засудженого: адвоката ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 23.04.2019 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Свої доводи мотивує тим, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання, суд не прийняв до уваги, що він сумлінно працює, має 23 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 1 стягнення, яке на даний час погашено, характеризується позитивно.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.06.2009 року, відбуває покарання за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.02.2010 року, яким його засуджено за ст.ст. 152 ч.4, 153 ч.3, 301 ч.2, 301 ч.3, 156 ч.1, 152 ч.3, 153 ч.2, 263 ч.2, 70 КК України до 13 років позбавлення волі.

В Державній установі «Дар`ївська виправна колонія № 10» відбуває покарання з 13.03.2010 року.

Згідно характеризуючих матеріалів за місцем відбуття покарання засуджений характеризується посередньо, має 23 заохочення за дотримання правил поведінки та мав 1 стягнення, яке зняте у передбаченому законом порядку, приймає участь у роботах по благоустрою установи та відділення, що є обов`язком засуджених.
Матеріалами особової справи засудженого його працевлаштування не підтверджується, з довідки про заробітну плату вбачається нарахування йому заробітку в 2013-2016 роках та з листопада 2017 року по квітень 2018 року за погодинну працю, тобто безпосередньо перед настанням строку для розгляду питання про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув частину покарання, визначену ч.3 ст. 81 КК України.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
Засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 частини призначеного йому судом покарання 07.02.2018 року фактично у зв`язку із зарахуванням йому в строк відбуття покарання попереднього ув`язнення відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 10.06.2009 року по 13.07.2010 року.
Разом з тим, працевлаштований засуджений лише нетривалий час з листопада 2017 року по квітень 2018 року, тобто безпосередньо перед настанням строку для розгляду питання про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Після чого, працевлаштування засудженого документально не підтверджується, з пояснень самого ж засудженого вбачається, що ним в цей період не приймались заходи до працевлаштування на промисловій зоні підприємства, а навпаки на таку пропозицію в 2018 році він відмовився з посиланням на виконання обов`язків днювального, що фактично також не підтверджено документально та свідчить про небажання засудженого працювати.
Відповідно до рішення комісії за місцем відбуття покарання в 2017 році засудженому відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, як такому, що не став на шлях виправлення. Зі слів самого засудженого, від заміни покарання на більш м`яке, пов`язане з обов`язковим залученням до праці він відмовився, не бажаючи змінювати місце відбуття покарання, що свідчить про небажання засудженого працювати.
Відповідно до вироку Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.02.2010 року ОСОБА_8 засуджений за ряд тяжких та особливо тяжких злочинів скоєних відносно неповнолітніх та своїх малолітніх дітей, вину у вчиненні злочинів не визнав. З пояснень самого засудженого вбачається, що заходів до відшкодування шкоди завданої злочином ним фактично не приймалось, а судові витрати були погашені його родичами.
Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, а не лише за короткий проміжок часу, що передував зверненню з поданням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 23.04.2019 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2