№707/1053/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000312 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.10.2015 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 13.03.2014 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2017 року замінено покарання на більш м`яке на 1 рік 10 місяців 29 днів позбавлення волі; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.06.2018 року невідбута частина покарання у виді 7 місяців 12 днів позбавлення волі на 240 годин громадських робіт;

16.04.2019 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 повторно, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини у сфері проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові злочини за наступних обставин.
18.01.2019 року, близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , незаконно, повторно, шляхом злому вхідних дверей, проник до сараю, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно (впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих), умисно (усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій), з корисливих мотивів, викрав металобрухт чорного металу загальною вагою 70 кілограм, вартістю 339 гривні 50 копійок та з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вище вказану суму.
Він же, 21.01.2019 року близько 10 години 00 хвилин, незаконно, повторно, шляхом злому вхідних дверей, проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно (впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих), умисно (усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій), з корисливих мотивів, викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: музичний центр LG LM-U360 сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 8/253 від 19.04.2019 року становить 633 гривні 33 копійки та DVD плеєр Sony сірого кольору, вартість якої згідно висновку експерта № 8/254 від 22.04.2019 року становить 235 гривень 50 копійок, та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 868 гривні 83 копійок.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав повністю і підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, додавши, що вже відбуває покарання за крадіжку майна у місцях позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, проте в матеріалах кримінального провадження міститься його письмова заява про розгляд справи без його участі, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, та призначення останньому покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі через стан здоров`я.

У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без участі потерпілих, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за їх відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру вони не мають.

Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки) поєднані з проникненням у житло, вчинені повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є рецедив злочину.

При призначенні покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (сторона обвинувачення просила призначити покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі; обвинувачений просив його суворо не карати); відношення обвинуваченого до вчиненого, зокрема останній усвідомив свої протиправні дії і бажав якнайшвидшого розгляду справи, щоб розпочати відбувати покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив (корисливий) і мету (власне збагачення), спосіб (проникнення до житла насильницьким шляхом, зокрема злам замка до вхідних дверей), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (завдання матеріальної шкоди потерпілим і порушення їх приватного життя); поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, яка була активною під час досудового слідства і спрямована на встановлення обставин у справі; особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному, на час вчинення злочину має одну непогашену та не зняту судимість за вчинення злочину проти власності, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став і застосована до нього міра покарання не пов`язана з позбавленням волі не є стримуючим засобом від вчинення нових злочинів; соціальні зв`язки обвинуваченого: за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, непрацюючий, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних звязків, які б стримували обвинуваченого від протиправної поведінки та нехтування діючими законами; стан здоров`я обвинуваченого: на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, будь-якими захворюваннями, які б могли перешкоджати понесенню покарання не страждає (відомості про останні відсутні в матеріалах кримінального провадження і обвинувачений не зазначав про наявність у нього хвороб), а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 16.04.2019 року, у виді позбавлення волі, із зарахуванням у відповідності зі ст. 70 ч. 4 КК України у строк відбуття ОСОБА_4 покарання, відбуте частково за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 16.04.2019 року
Майнова шкода складає 1208,33 грн.

Цивільний позов не заявлено.
З обвинуваченого на користь держави потрібно стягнути процесуальні витрати за залучення експертів у справі на суму 1256,08 грн.

Питання про речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На досудовому слідстві на підставі ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2019 року, відносно ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 24.06.2019 року. В подалі строк тримання під вартою судом не було продовжено. Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 16.04.2019 року строк відбування покарання ОСОБА_4 вирішено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 21 лютого 2019 року, тому саме з даної дати ОСОБА_4 необхідно відраховувати строк відбування покарання за сукупністю злочинів.
Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 16.04.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3-х років 9 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з 21 лютого 2019 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

музикальний центр LG 2M H360, DVD плеєр Sony, які передано на зберігання потерпіломуОСОБА_6 залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у справі на суму 1256,08 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1