ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19 серпня 2019 року м. Полтава
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_4 .
Надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Полтавського апеляційного суду на 10 год. 21 серпня 2019 року.
Виконання ухвали доручено ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області.
Мотивуючи таке рішення, суд зазначив, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в дні розгляду апеляційної скарги стосовно нього і саме в кінці цих днів судового розгляду він самовільно покидав або його виписували з лікувальних закладів.
При цьому ОСОБА_4 жодного разу не повідомив апеляційний суд про причини неявки в судове засідання.
Не погоджуюсь з рішенням суду та вважаю за необхідне зазначити про таке.
В цьому провадженні 24 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст. 301 КК України, та наступного дня ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений відповідними рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 червня 2019 року, залишеною без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 липня 2019 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 19 серпня 2019 року.
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава 05 серпня 2019 року задовольнив клопотання захисника та в порядку ст.201 КПК України змінив підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 не погодилася з таким рішенням слідчого судді та подала апеляційну скаргу, за змістом якої просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Приписами ст.309 КПК України визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
До визначеного переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець не включив ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, постановлені в порядку, передбаченому ст.201 КПК України.
Відповідно до частини третьої ст.309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Таким чином, в аспекті положень ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, постановлена за правилами ст.201 цього Кодексу, не підлягає апеляційному оскарженню.
Посилання прокурора на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 28 березня 2018 року у справі №286/1695/18 як на підставу апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу є непереконливим.
Верховний Суд в цьому рішенні прийшов до висновку, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід.
Проте в цій справі Верховний Суд зазначив, що слідчий суддя, постановивши ухвалу про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт, фактично застосував запобіжний захід у виді домашнього арешту, а така ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, тому право підозрюваного на її оскарження було незаконно обмежено апеляційним судом.
Таким чином Верховний Суд поновив право особи на судовий захист, що вочевидь не можливо ототожнювати з наданням прокурору права на апеляційне оскарження рішення слідчого судді всупереч прямій забороні, встановленій приписами КПК України.
Тим більше, що приписами ст.309 КПК України взагалі не передбачена можливість оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
За таких обставин суддя-доповідач повинен був у відповідності з ч.4 ст.399 КПК України відмовити у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, апеляційний суд в даному випадку позбавлений права на перегляд ухвали слідчого судді.
Проте, діючи всупереч вимогам ст.309 КПК України та наведеному висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, апеляційний суд не закрив апеляційне провадження, а продовжив його та ухвалив рішення про надання дозволу на затримання з метою приводу.
З таким рішенням апеляційного суду також не погоджуюсь з огляду на таке.
Відповідно до приписів ч.3 ст.187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.
В матеріалах провадження відсутні дані щодо постановлення ухвали про привід підозрюваного, яка не була виконана.
Крім того, в засіданні апеляційного суду було встановлено, що підозрюваний 12 серпня 2019 року звернувся до наркологічного відділення Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де був госпіталізований.
Згідно з даними міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ підозрюваний знаходився в токсикологічному відділенні медичного закладу з 16 серпня 2019 року з відповідним діагнозом.
Дані про перебування підозрюваного в токсикологічному відділенні лікарні з 16 по 19 серпня 2019 року підтверджено і рапортом поліцейського.
Таким чином, на початок судового засідання апеляційному суду були надані відомості, які можуть свідчити про поважні причини, що перешкоджають підозрюваному своєчасно прибути до суду.
З огляду на відсутність ухвали про привід підозрюваного, яка не була виконана, та враховуючи відомості про перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні в день розгляду провадження апеляційним судом, в апеляційного суду не було визначених законом підстав ухвалювати рішення про надання дозволу на затримання з метою приводу.
Також апеляційний суд при ухваленні рішення не дотримався вимог ч.3 ст.189 КПК України, відповідно до яких розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу здійснюється в закритому судовому засіданні.
Суддя Полтавського апеляційного суду ОСОБА_6