Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000189 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання три роки позбавлення волі.

Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту його затримання 23.01.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишено попередній тримання під вартою.

На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23.01.2019 року по 28.05.2019 року.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 175,92 грн процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 22 листопада 2016 року в період часу з 11 год. до 12 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, відчинивши запірні механізми дверей, повторно незаконно проник до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10000 грн та телевізор марки LG 42CS460 вартістю 6613,07 грн, заподіявши шкоду на загальну суму 16613,07 грн.

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, покликається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року, щодо дії кримінального закону в часі, у зв`язку з чим просить зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 15 лютого 2018 року по 11 липня 2018 року та з 24 січня 2019 року по день набрання вироку законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Доводить, що ОСОБА_5 для розгляду даного кримінального провадження 15.02.2018 року прибув до ДУ Рівненський слідчий ізолятор, а 24.01.2019 року був доставлений до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, де перебуває і по даний час.
Обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчиненому злочині та правильності кваліфікації його дій, просить з врахуванням його щирого розкаяння, визнання вини, незадовільного стану здоров`я, наявності на утриманні матері-пенсіонера, яка потребує його допомоги, та наміру одружитися пом`якшити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, здійснивши перерахунок строку відбуття покарання, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на часткове підтримання апеляційних скарг обох апелянтів щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, а саме з 24 січня 2019 року по день набрання вироком законної сили, обвинуваченого, який підтримує свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційних скаргах, як обвинуваченим, так і прокурором.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення йому надто суворого покарання не є переконливими, оскільки термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких судам, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання), його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї ( наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, матеріальний стан) належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його стан здоров`я, ряд обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкриттю злочину, на які покликається і апелянт в апеляційній скарзі, позицію потерпілої, котра наполягала на призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив обвинуваченому за скоєне мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, яке, з врахуванням системності вчинення ОСОБА_5 злочинів проти власності, колегія суддів не вважає надто суворим чи несправедливим.

Не заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, і твердження прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності зарахування ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, як строку попереднього ув`язнення, з розрахунку - один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 15 лютого 2018 року по 11 липня 2018 року, оскільки, як зазначила прокурор при апеляційному розгляді, ОСОБА_5 у вказаний проміжок часу фактично відбував покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року і 11.07.2018 року був звільнений по відбуттю строку покарання, що підтвердив і ОСОБА_5 .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 ухвалою Рівненського міського суду від 24 січня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із утриманням в ДУ Рівненський слідчий ізолятор, де перебуває і по даний час, а тому, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, та правовий висновок Великої палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29.08.2018 року, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24 січня 2019 року по день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 24 січня 2019 року по 13 серпня 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена засудженим в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1