Справа № 214/7912/18
1-кп/214/71/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001848 від 03.10.2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Головуючим в судовому засіданні було поставлене на обговорення питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні надав до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на 60 днів, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів за які передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. При цьому, існують ризики, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_9 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він з місця скоєння злочину зник та переховувався від органів слідства. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчинених злочинів, в яких ОСОБА_7 обвинувачується, способом їх вчинення із застосуванням насильствам із використанням ножа. При цьому, особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались. Таким чином, виходячи з принципу невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважаючи на всі «за» і «проти», існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, ст.3 Конституції України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, застосування саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання піж вартою неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного та просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому КПК України.

Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість. Заарештувати або тримати під вартою особу можна лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід.

Відповідно до ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідчого або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Такі заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що зазначені особи будуть намагатися ухилитися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатимуть встановленню істини у справі або продовжуватимуть злочинну діяльність.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом певного часу, а саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Однак суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Натомість, прокурором в судовому засіданні при заявлені клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 05 жовтня 2018 року.

При цьому, вивченням в судовому засіданні даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, з середньо - технічною освітою, має визначене місце реєстрації та проживання, характеризується посередньо, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, в ході судового розгляду кримінального провадження було допитано як потерпілих так і свідків у кримінальному провадженні, а тому, станом на сьогодні, зазначений в клопотанні прокурора ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків не знайшов свого підтвердження.
Ні з копій матеріалів кримінального провадження, ні з клопотання прокурора, не вбачається достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , в разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, буде переховуватися від суду.
За таких обставин, враховуючи, що складність справи обумовлює її тривалий судовий розгляд, а обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час тримається під вартою, суд приходить до висновку, що подальше утримання обвинуваченого під вартою не викликано необхідністю, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить обвинуваченому ОСОБА_7 належну процесуальну поведінку.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт суд, з урахування тяжкості злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного ст.177 КПК України - переховуватися від суду.

Суд також вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176 178, 183, 184,197, 331, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання цілодобово, строком на два місяці, тобто до 07 грудня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 07 грудня 2019 року, наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово приміщення будинку АДРЕСА_3 ;

- прибувати за кожною вимогою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- не відлучатися без дозволу суду за межі міста Кривого Рогу;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або реєстрації;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання і звільнити з - під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Саксаганському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і оголошено 07.10.2019 року о 17 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3