Справа №699/1090/19 Провадження №1 кп/690/97/19
УХВАЛА
14 листопада 2019 р. Ватутінський міський суд Черкаської області у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000296, внесене 15.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіювата Канівського району Черкаської області, із середньою освітою, військовозобов`язаний, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду 13.11.2019 р. надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, який ухвалою суду був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Під час судового засідання прокурор зазначив, що кримінальне провадження згідно ст. 34 КПК України підсудне Ватутінському міському суду, підстав для закриття кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України і підстави для його повернення відсутні. Додатково заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочин проти життя та здоров`я особи, передбачений ст. 25 КК України, не має постійного місця роботи, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які безпосередньо не допитані судом, а тому більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки ОСОБА_7 .

Потерпіла підтримала думку прокурора про призначення справи до судового розгляду та наполягала на обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 під час вчинення злочину не думав про своїх трьох дітей, які окремо від нього проживають, при цьому у померлої також залишилась малолітня дитина. Також потерпілою було заявлено цивільний позов, який долучено до матеріалів провадження.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та прийняття цивільного позову до спільного розгляду в кримінальному провадженні, проте заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та просили застосувати більш м`який захід - домашній арешт, оскільки він має на утриманні малолітніх дітей, які потребують його піклування, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши наявні матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Клопотань про здійснення судового виклику інших осіб для допиту у суді та витребування певних речей чи документів не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Санкція частини 1 статті 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд зауважує, що стороною захисту не доведено наявність у обвинуваченого власного житла та постійного місця проживання, стабільного доходу (заробітку) чи роботи, сім`ї та міцних соціальних зв`язків, при цьому наявність у нього трьох малолітніх дітей, які проживають окремо з колишньою дружиною, не свідчить про їх утримання ОСОБА_7 , доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Враховуючи вимоги чМ ст. 331 КПК України, підстави ст. 77 КПК України, обставини передбачені ст. 78 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, з метою запобігти незаконним діям обвинуваченого, а саме переховуватись від правосуддя, впливати на свідків, потерпілу та можливості скоєння ним нових правопорушень, суд вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи питання про прийняття цивільного позову до спільного розгляду з кримінальним провадженням суд враховує вимоги ст.ст. 61, 128 КПК України, зокрема, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, яка також визнається цивільним позивачем.

Оскільки ОСОБА_6 має статус потерпілої в цьому кримінальному провадженні, тобто є особою, якій задано майнової та/або моральної шкоди, а тому має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого до початку розгляду справи по суті, у тому числі під час підготовчого судового засідання, що є підставою для прийняття цивільного позову до спільного розгляду з кримінальним провадженням та визнання її цивільним позивачем, а обвинуваченого - цивільним відповідачем.

Додатково в цивільному позові цивільний позивач заявив клопотання про накладення арешту на все майно цивільного відповідача з метою забезпечення цивільного позову, при вирішенні якого суд враховує наступні підстави.

Відповідно до положень ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, у клопотанні якого про арешт майна обвинуваченого, повинно бути зазначено:

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

-докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

При цьому окремою підставою для накладення арешту згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З урахуванням вимог ст.173 КПК України суд вважає необхідним заявлене клопотання задовольнити та з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на все належне цивільному відповідачу майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 171-173, 177-178, 183, 193, 194, 196, 197, 314, 315, 376, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.01.2012 року, включно.

Клопотання потерпілої, ОСОБА_6 , - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральних збитків внаслідок вчинення злочину, прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Визнати потерпілу ОСОБА_6 - цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 - цивільним відповідачем.

Надати цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов.

Надати цивільному позивачу п`ятиденний строк з дня вручення йому копії відзиву для подання відповіді на відзив, копія якого з доданими до нього документами повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з його направленням до суду.

Надати цивільному відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення йому копії відповіді на відзив для подання ним заперечення, копія якого з доданими до нього документами повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з його направленням до суду

З метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на належне цивільному відповідачу, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухоме та нерухоме майно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, який розглядати колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому розгляді в залі засідань №2 приміщення Ватутінського міського суду Черкаської області, за адресою: м. Ватутіне, вул. Будівельна, 1, яке відбудеться 22.11.2019 року о 13 год. 30 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали оголошено 22.11.2019 року о 09 год. 30 хв.

Суддя - доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3