Справа № 202/6630/18
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
30 вересня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась м. Дніпропетровську, є громадянкою України, має вищу освіту, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, розлучена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на пособництво у придбанні права на майно шляхом обману в особливо великих розмірах, за невстановлених слідством обставин вступила у попередню змову з раніше знайомою ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, розподіливши ролі у вчиненні злочину.

Так, співучасники злочину будучі інформованими про квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому у 15.03.1998 року ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_8 у вказаній квартирі фактично мешкав онук останнього ОСОБА_9 сумісно з ОСОБА_10 , та їх малолітньою дитиною ОСОБА_11 , 2013 р.н. Проте, ОСОБА_9 , отримавши 09.12.2005 року у КП «ДМБТІ» витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на вище вказану квартиру, свідоцтво про право на спадщину так і не оформив.

Згідно із заздалегідь розробленим планом, невстановлена особа повинна була забезпечити наявність підроблених правовстановлюючих документів на квартиру, підшукати особу, на яку по підробленим документам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде оформлено право власності на квартиру. У подальшому підставна особа повинна була як продавець підписати договір купівлі-продажу квартири, та оформити право власності на особу, яку підшукає ОСОБА_5 та залучить у якості покупця.

ОСОБА_5 , відповідно до розробленого плану повинна була підшукати особу, яка по документам виступить покупцем квартири, при цьому не буде сплачувати її вартість, а у подальшому під час продажу квартири добросовісному набувачу виступить у якості продавця квартири. Крім того, ОСОБА_5 повинна була забезпечити фактичний доступ до житла (змінити замки, тощо), а також залучити людей, які будуть підшукувати добросовісного покупця.

Так, 16.11.2017 року державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні плани, на підставі підробленого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.1998 року, що укладений між ОСОБА_8 , який на той час уже був померлий, та підставною особою - ОСОБА_13 , а також на підставі підробленого технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , підробленої довідки КП «ДМБТІ» ДОР №15864 від 17.11.2017 року, відповідно до якої право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_13 , та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підписаної невстановленою особою від імені ОСОБА_13 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвала право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_13 .

ОСОБА_5 та інші невстановлені співучасники злочину, усвідомлюючи той факт, що за ОСОБА_13 зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, який тривалий час вживав наркотичні засоби, має відповідний зовнішній вигляд, а також не був обізнаним про злочинні плани, ОСОБА_5 та інших невстановлених співучасників злочину розуміючи, що вказані вище обставини ускладнюють продаж житла добросовісному покупцеві та отримання реального прибутку.

Так, ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання прибутку від добросовісного покупця за продаж квартири, у невстановлений слідством час запропонувала раніше знайомій ОСОБА_7 , по документам виступити покупцем, а у подальшому продавцем квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_13 , на що, отримала згоду останньої.

У свою чергу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність таких дій, переслідуючи корисливу мету, надала свою згоду на участь у злочинних діях, направлених на придбання права на майно, а саме квартири, що фактично належала ОСОБА_9 , шляхом обману в особливо великих розмірах.

Так, 01.12.2017 року, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори по АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на придбання права на майно шляхом обману, не сплачуючи кошти за придбання квартири, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори по АДРЕСА_4 , діючи умисно, підписала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого вона купила квартиру у ОСОБА_13 , та подала приватному нотаріусу ОСОБА_14 заяву про державну реєстрацію прав на квартиру. На підставі вказаних документів за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру, що фактично належала ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_5 , придбала право на майно шляхом обману, отримавши реальну можливість розпоряджатись правом на квартиру.

Діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме з метою отримання фактичного доступу до квартири, ОСОБА_7 07.12.2017 року прибула до приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_15 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 8 прим. 12, де видала нотаріально посвідчену довіреність на співучасника злочину ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_16 , якому не було відомо про злочинні плани співучасників злочину, проте відповідно до вказівок раніше знайомої ОСОБА_5 останній повинен був представляти інтереси ОСОБА_7 під час спорів з приводу квартири у правоохоронних та судових органах.

У період часу з 05.12.2017 року по 30.12.2017 року невстановленими особами за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кілька разів були змінені замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_2 , тим самим було отримано доступ до неї.

Під час виникнення спору з дружиною ОСОБА_9 ОСОБА_10 щодо квартири, 30.12.2017 року адвокат ОСОБА_16 , не усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за вказівками яких останній діяв, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 довів до відома ОСОБА_10 неправдиву інформацію про те, що квартира належить ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого плану, усвідомлюючи, що за ОСОБА_7 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_7 не сплачувала кошти за квартиру, довели до відома потерпілого ОСОБА_9 через його дружину ОСОБА_10 завідомо неправдиву інформацію про власника квартири, тобто вчинили обман.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 шляхом обману заволоділи квартирою, що фактично належала ОСОБА_9 , отримавши до неї доступ.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість на території України квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 16.11.2017 складає 538 989,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, умисно, з корисливих мотивів, вчинила пособництво у придбанні права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, тим самим позбавили ОСОБА_9 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною ринковою вартістю 538 989 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 за невстановлених слідству обставин вступили у попередню змову, та з метою отримання реального прибутку від злочинної діяльності, домовились продати квартиру АДРЕСА_2 , право на яку ОСОБА_7 придбала раніше шляхом обману, тобто домовились під приводом продажу квартири, шляхом обману заволодіти чужими грошовими коштами.

Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_5 повинна була знайти покупця на квартиру, а ОСОБА_7 повинна була у нотаріуса підписати договір купівлі-продажу на квартиру, видаючи її за свою.

Так, у травні 2018 року ОСОБА_5 , вживаючи заходів конспірації щодо своєї особистості під час продажу квартири, у невстановленому місці звернулась до раніше знайомих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яким за грошову винагороду доручила знайти покупця на квартиру АДРЕСА_2 , надавши останнім ключі від квартири для здійснення її показу. При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_7 раніше придбала право на вказану квартиру шляхом обману, не повідомила вказану обставину ОСОБА_19 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами особи, яка погодиться купити квартиру, шляхом обману.

Під час пошуку покупця на квартиру, ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей з ОСОБА_7 координувала дії Фефелових щодо підшукування покупця, встановлювала ціну квартири, обговорювала умови оплати послуг нотаріуса, тощо.

Діючи відповідно до вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , не будучи обізнаним про злочинні плани останньої, через ріелтора ОСОБА_20 запропонував раніше не знайомій ОСОБА_21 купити квартиру АДРЕСА_2 , та на початку червня 2018 року о 18.00 годині здійснив її показ. Отримавши згоду ОСОБА_21 на купівлю квартири, ОСОБА_17 повідомив вказану інформацію ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 , вчинюючи злочин повторно, повідомила співучаснику злочину ОСОБА_7 , яка на той час мешкала за місцем реєстрації у м. Алчевськ про необхідність прибуття до м. Дніпра для укладення договору купівлі-продажу.

У травні 2018 року потерпілий ОСОБА_9 з метою повернення свого майна звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_13 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування записів у Реєстрі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2018 року були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_7 або іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_2 .

У зв`язку з наявністю вищевказаного рішення суду ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не могли продати квартиру.

13 липня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від невстановленої слідством особи надійшла підроблена заява від імені ОСОБА_9 , в якій останній начеб-то просить позовну заяву не розглядати, а повернути позивачеві, а також не заперечує проти скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вказаної заяви 17.08.2018 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_9 залишено без розгляду, а раніше вжиті заходи забезпечення скасовані.

04 вересня 2018 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання грошових коштів ОСОБА_21 за продаж їй квартири, право на яку ОСОБА_7 набула шляхом обману, остання прибула до державного реєстратора ОСОБА_22 за адресою: АДРЕСА_5 та надала ухвалу суду від 17.08.2018 року для державної реєстрації припинення заборон на нерухоме майно.

У подальшому, ОСОБА_5 , надала вказівку ОСОБА_17 повідомити ОСОБА_21 про готовність продати квартиру, та останній, діючи відповідно до вказівок ОСОБА_5 через ріелторів домовився з ОСОБА_21 про укладення правочину 19.09.2018 року.

19.09.2018 року приблизно об 11:00 годині, ОСОБА_7 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_5 , вчинюючи злочин повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибула до нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_23 на вул. Воскресенську, 1 у м. Дніпро. Зустрівшись у приміщенні нотаріальної контори з потерпілою ОСОБА_21 , ОСОБА_7 умисно не повідомила потерпілій той факт, що придбала право на майно шляхом обману, тобто не повідомила того, що вона не сплачувала кошти ОСОБА_13 під час укладання договору купівлі-продажу квартири 01.12.2017 року, також того, що за ОСОБА_13 було зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, а також того, що скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_9 прийнято судом на підставі підробленої заяви ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою викликати у потерпілої ОСОБА_21 впевненість у вигідності передачі їй грошових коштів за купівлю квартири, приховала суттєві обставини, тобто вчинила обман.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що фактично не має права на квартиру, підписала як продавець договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_7 отримала від потерпілої ОСОБА_21 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 560 000 гривень, якими остання разом зі співучасником злочину ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_21 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, вчинила пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, чим спричинили потерпілій ОСОБА_21 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

27 вересня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

27 вересня 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжких, ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі перетнути державний кордон України. Так, під час досудового розслідування ОСОБА_5 по телефону викликалась на допит, проте у призначений час на допит до слідчого не з`являлась, пославшись на стан здоров`я. Крім того, під час досудового розслідування остання тричі змінювала номер телефону.

Враховуючи злочинні зв`язки з іншими співучасниками злочину, ОСОБА_5 може незаконно впливати на осіб, яким не повідомлено про підозру на сьогоднішній день, а також на свідків та потерпілих.

Крім того, слідчий у клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що підозрювана може знищити чи сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, оскільки не усі учасники злочину на теперішній час повідомлені про підозру, за місцями проживання певних осібне проводились обшуки, та не вилучені усі речові докази, що мають значення для досудового розслідування. Не встановлене місце знаходження оригіналу підробленого договору купівлі продажу від ОСОБА_24 на Шаповала, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі остання може вжити заходи з метою знищення вказаних доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 ЦПК України слідчий зазначила, що в ході документування злочинної діяльності встановлено, що ОСОБА_5 , окрім злочину, що їй інкримінується, може бути причетною до заволодіння житловим будинком по АДРЕСА_6 та знаходячись на свободі, остання з метою отримання прибутку, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати до неї особисте зобов`язання.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наголошуючи на необґрунтованості підозри, що пред`явлена ОСОБА_5 . Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний період доби або заставу в мінімальному розмірі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваної, захисника підозрюваної, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003579, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, з приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України, що повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрювана може незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні та ризику згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК України згідно якого ОСОБА_5 знаходячись на свободі, з метою отримання прибутку, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, прокурором не доведено, що ОСОБА_5 переховувалась від органу досудового розслідування та перешкоджала кримінальному провадженню.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваної, зважаючи на дані про її особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини її життя, а саме те, що підозрювана має постійне місце проживання, має на утриманні двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_25 , 2004 року народження та малолітню доньку ОСОБА_26 , 2012 року народження, які мають вади із здоров`ям, що свідчить про наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків. Крім того, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 перенесла ішемічний інсульт.

З приводу заявленого клопотання захисника та підозрюваної щодо застосування особистого зобов`язання чи застави, слідчий суддя виходить з того, що вказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.190 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003579 від 13.12.2017 року;

2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали до 25 листопада 2019 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1