Справа № 333/5437/19
Провадження № 1-кп/333/667/19
УХВАЛА
Іменем України

31 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жуків, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, холостого, працюючого - трактористом машиністом СТОВ «Агрофірма «Корсун», на час вчинення кримінального правопорушення проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України, на посаді стрільця 2-го стрілецького роти, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України;
В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною 17 вересня 2019 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону майором юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000012 від 19.02.2019 року та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з обвинувальним актом від 17.09.2019 року ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

ОСОБА_4 , проходячи строкову військову службу на посаді стрільця 2-го стрілецького поділення 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, у військовому званні «старший солдат», перебуваючи у добовому наряді в якості чергового по роті, 01 лютого 2019 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, в умовах особливого періоду, знаходячись в розташуванні військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на 1-му поверсі спального приміщення біля посту днювального, будучи начальником за службовим становищем для днювального цього ж підрозділу солдата ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч закріпленого у військових статутах порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, застосував насильство щодо солдата ОСОБА_7 , а саме: завдав два удари кулаком правої руки в грудну клітину з лівого боку та цього ж дня, приблизно о 16 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 , знаходячись на 1-му поверсі спального приміщення 2-ї стрілецької роти біля кімнати зберігання зброї, продовжуючи свій умисел направлений на застосування насильства щодо підлеглого, завдав один удар кулаком правої руки в грудну клітину з лівого боку солдату ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 426-1 КК України застосування насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

17 вересня 2019 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону майором юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник, кожен окремо, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Крім того, прокурор додатково суду пояснив, що на цей час проведені всі необхідні слідчі дії, стороні захисту відкривалися матеріали кримінального провадження, до суду було скеровано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання обвинуваченим та його захисником копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також угода про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучі своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку, повідомленим про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Учасники провадження наполягали на проведенні підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, з`ясувавши обставини, які підлягають з`ясуванню перед затвердженням угоди, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, його захисника, які вважали, що така угода повинна бути затверджена і погоджувалися на призначення судом покарання, зазначеного в угоді, суд вважає, що зазначена вище угода про визнання винуватості не може бути затверджена з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або права та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з обвинувального акту, у вказаному кримінальному провадженні є потерпілий ОСОБА_7 . Однак, всупереч вказаної норми закону, суду не надано письмової згоди потерпілого на укладання угоди, а відтак суд дійшов висновку про відмову у затвердженні угоди.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Прокурором у судовому засіданні зазначено, що на цей досудове розслідування закінчено, стороні захисту відкривалися матеріали кримінального провадження, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, а від так суд дійшов висновку, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 Кримінального процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 469, 474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 17.09.2019 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону майора юстиції ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у рамках кримінального провадження № 0000012 від 19.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, відмовити.
Повторне звернення з угодою у даному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1