УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про перевірку та скасування вироку суду, -

встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , у якому він посилаючись на внаслідок грубого порушення норм кримінального процесу незаконність взяття його під варту; невідповідність обвинувального висновку вимогам закону; невиконанням судом першої інстанції ухвали Верховного Суду України від 29.02.2000, якою повернуто кримінальну справу на новий судовий розгляд; постановленні вироку; незаконності та неправосудності постановлення вироку Харківським обласним судом 14.06.2001 з неправильним визначенням кваліфікації дій та призначенням покарання; недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів та необхідності його виправдання, давність притягнення до кримінальної відповідальності, просить перевірити та переконатися, що:

- на момент вчинення правопорушення у кримінальній справі дії КК України в редакції 1960 року, наявності в кодексі строковості призначення покарання;

- перевірити і внести до вироку Харківського обласного суду від 14.06.2001 зміни до нього щодо застосування строку давності; замінити покарання на інший вид; змінити кваліфікацію його дій;

- перевірити та переконатися, що у кримінальній справі було складено завідомо незаконний обвинувальний висновок;

- перевірити та скасувати вирок Харківського обласного суду від 14.06.2001 як незаконний та направити справу на новий судовий розгляд.

Дослідивши клопотання, вважаю, що воно підлягає поверненню заявнику для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. Згідно ч. 2 цієї статті клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першоїстатті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КПК України кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.

Згідно ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Таким чином, діючим кримінально-процесуальним законодавством передбачено перелік питань, які можуть бути вирішенні за клопотанням зацікавлених і визначених ст. 539 КПК України осіб, під час виконання вироку суду, який набрав законної сили та порядок їх розгляду.

Такої форми та змісту клопотань, як вирішення питань щодо того, що суд повинен перевірити та переконатися в дії тих чи інших положень кримінального закону, діючим КПК України не передбачено.

Натомість, з змісту клопотання засудженого вбачається, що він фактично не погоджується з проведеним у кримінальній справі, за якою його засуджено вироком Харківського обласного суду від 14.06.2001, досудового та судового слідства та ухваленим щодо нього судового рішення, яке набрало законної сили, посилаючись на обставин, які можуть бути предметом розгляду судом, визначеним ч. 4 ст. 33 КПК України в порядку, передбаченому главою 34 КПК України - за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, оскільки клопотання не містить відповідно до положень ст. 537 КПК України конкретних клопотань, які просить вирішити засуджений в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, а викладені клопотання носять суперечливий та взаємовиключаючий характер, містять доводи щодо перегляду вироку суду, який набрав законної сили щодо нього, які можуть бути предметом розгляду за нововиявленими обставинами, розгляд яких відповідно до ч. 4 ст. 33 КПК України здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається, і таким судом не є Богунський районний суд м.Житомира, оскільки останнім не ухвалювався вирок щодо засудженого, враховуючи, що клопотання в порядку ст. 537 КПК України та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мають розглядатися окремо в різних провадженнях за окремими клопотаннями, оскільки ґрунтуються на різних правових підставах їх застосування та є такими, що виключають одне одного, а тому потребують дослідження відмінних один від одного обставин, клопотання підлягає поверненню заявнику для належного оформлення, що не перешкоджає заявнику звернутися до суду повторно після усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про перевірку та скасування вироку суду, - повернути заявнику для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1