Справа № 502/990/19
УХВАЛА

22 травня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному 20.05.2019 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся 22.05.2019 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням в якому зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років; не працює та не має засобів до існування. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливості в зв`язку з вищезазначеним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки існує реальна загроза призначення покарання у виді позбавлення волі, а також з метою запобіганню можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий клопоче про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити одночасно визначивши підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на суперечливості в кваліфікації дій підозрюваного та просив застосувати до його підзахисного менш суворий запобіжний захід з огляду на тяжкість відповідного злочину та стадію його вчинення.

Підозрюваний в судовому засіданні відмовився від дачі пояснень з приводу підозри з посиланням на ст. 63 Конституції України та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Відповідаючи на питання прокурора та суду в судовому засіданні пояснив, що після його затримання у приміщенні Вилківського відділення поліції співробітником поліції на ім`я ОСОБА_7 йому було завдано ударів гумовим кийком по голові, спині та ногам.

Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наступне:

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Як вбачається з протоколів допиту потерпілої та свідків, протоколу огляду місця події, та протоколів проведення слідчого експерименту, складених відповідним слідчим, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що 20.05.2019 р. приблизно о 14:30 він, перебуваючи на перехресті вулиць Суворова та Айвової в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вул. Суворова, та діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, посягаючи на свободу, честь і гідність потерпілої, з метою придушення її опору та пригнічення волі, штовхнув обома руками у спину, від чого ОСОБА_8 впала на землю. Далі, ОСОБА_4 шляхом застосування фізичної сили, сів зверху на потерпілу, утримуючи її своїми руками та почав висловлювати намір на задоволення статевої пристрасті оральним шляхом, при цьому взявшись за пояс штанів, у які він був одягнений. Однак свій злочинний намір ОСОБА_4 не зміг довести до кінця з причин що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені свідком ОСОБА_9 , у зв`язку з чим після усвідомлення, що його дії помічені, ОСОБА_4 припинив свої дії та втік.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 20.05.2019 р. за № 0000314 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

20.05.2019 р. ОСОБА_4 слідчим затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та після затримання 21.05.2019 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 від дачі показань відмовився, пославшись на положення ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Можливість застосування відповідного запобіжного заходу до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчинення злочину, за який перебачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років передбачена в п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України за умов, що прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, за яке санкцією відповідної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Підозрюваний офіційно не працевлаштований та в ході розгляду клопотання досліджено відомості, які свідчать про те, що підозрюваний раніше чіплявся до дитини шкільного віку.

Встановлені під час розгляду відповідного клопотання обставини свідчать про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з посяганням на статеву свободу та статеву недоторканність особи.

Разом з тим, з огляду те, що прокурором в ході розгляду не доведено обставин, які відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України свідчили би про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність частково задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, оскільки його може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, з огляду на зафіксовану під час судового засідання з розгляду клопотання заяву підозрюваного про застосування до нього насильства з боку працівника поліції та отримання у зв`язку з цим тілесних ушкоджень, приходжу до висновку про необхідність відповідного реагування на неї в порядку ч. 3 ст. 206 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 219 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 від 20.05.2019 р., - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , - з забороною залишати житло цілодобово строком на 59 діб, тобто до закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме до 19.07.2019 р.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні.

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 .

Доручити Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та Кілійському районному відділенню Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 .
Негайно після проведення судово-медичного обстеження доставити підозрюваного до місця проживання та звільнити його з-під варти.

Доручити Ізмаїльській місцевій прокуратурі провести дослідження фактів, викладених в ході судового засідання в заяві підозрюваного ОСОБА_4 щодо застосування до нього насильства після фактичного затримання.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу діє до 19.07.2019 р. включно та припиняє свою дію після цієї дати.

Контроль за виконанням ухвали підозрюваним в частині домашнього арешту покласти на Кілійський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1