1Справа № 335/8150/19 1-кс/335/5060/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2019 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Також слідчий у клопотанні просить розглянути клопотання без участі ОСОБА_4 із можливістю вилучення оригіналів всіх вищевказаних документів. Надати можливість проведення тимчасового доступу до речей і документів слідчому або іншій уповноваженій особі за його дорученням.
Як зазначає слідчий у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі 2017-2018 років та по теперішній час невстановлені особи шляхом створення суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, шляхом вчинення шахрайських дій, з використанням корупційних зав`язків серед посадових осіб в головному Управлінні Держгеокадастру Запорізької області та посадових осіб обласної та місцевих рад Запорізької області вчиняють незаконні дії направлені на розкрадання та привласнення земель державної форми власності сільськогосподарського призначення.
На думку слідчого, зазначеною групою для прикриття злочинної діяльності без мети ведення господарської діяльності 03.08.2017 року було створено та зареєстровано Обслуговуючий Кооператив «Гелион» (надалі ОК «Гелион»), (ЄДРПОУ 41495452), юридична адреса: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Центральна, 47, керівник ОСОБА_5 .
19.12.2017 року у зв`язку з ліквідацією ОК «Гелион» майно, було розподіллено між членами Кооперативу пропорційне вартості їх внесків. Зазначене підтверджується рішенням голови ліквідаційної комісії обслуговуючого кооперативу «Гелион» ОСОБА_6 від 19.12.2017 року.
На даний час, у органа досудового розслідування виникла необхідність у збереженні вищевказаний земельних ділянок, так як вищезазначені земельні ділянки загальною площею 350,2585 гектарів державної форми власності сільськогосподарського призначення, на думку сторони обвинувачення відповідають критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вказані земельні ділянки є речовим доказом злочину, а також були незаконно вилучені з державної власності та реалізовані в подальшому ОК «Геліон».
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкти нерухомого майна за кадастровими номерами:
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає необхідним вказане клопотання повернути слідчому для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України, визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, при цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, в порушення п. 4 ч. 1 ст. 171 КПК України, в клопотанні не зазначено розмір шкоди, при обґрунтуванні необхідності накладення арешту, крім збереження речових доказів.
Крім того, щодо вимог слідчого про розгляд клопотання без участі ОСОБА_4 із можливістю вилучення оригіналів всіх документів зазначених у клопотанні та щодо надання можливість проведення тимчасового доступу до речей і документів слідчому або іншій уповноваженій особі за його дорученням, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до КПК України, слідчому надана можливість звернутись з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, що передбачено ст.ст. 159-166 КПК України. Оскільки питання про отримання певної інформації, що стосується вилучення документів врегульовано ст.ст. 159-166 КПК України, а не статтями, якими врегульовано накладення арешту на майно (ст.ст. 170-175 КПК України), тому в цій частині клопотання слідчого є безпідставним.
Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам та уповноваженим на це особам.
Також, матеріали клопотання взагалі містять копії документів, на які покликається слідчий як на докази, однак такі не засвідчені належним чином, що позбавляє суд можливості вважати це належними доказами.
Звертаючись до суду з клопотанням слідчий повинен довести перед судом обставини на які він посилається з наданням відповідних доказів, які слідчий суддя в судовому засіданні досліджує безпосередньо.
Слід також зазначити, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. При цьому, клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Тому посилання слідчого лише про розгляд клопотання без участі ОСОБА_4 має бути обґрунтована та підтверджена.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для повернення цього клопотання слідчому для усунення згаданих недоліків.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, тому мають бути застосовані вимоги ч.3 ст.172 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1