УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002326 від 23 травня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Як зазначає прокурор у клопотанні, СУ Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002326, відомості про яке 23.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до клопотання,окремі особи шахрайським шляхом з використанням підробленого документу заволоділи квартирою АДРЕСА_2 .

Далі, відповідно до клопотання, 23.10.2017 Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , однак відповідно до відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2019 було припинено обтяження у вигляді арешту вищезазначеної квартири Комунальним підприємством «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», при цьому жодних підстав для припинення обтяження не існувало на той момент.

Далі, відповідно до змісту клопотання, постановою слідчого зазначену квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, і тому, з метою забезпечення його збереження, прокурор просить накласти арешт на вказане приміщення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слід прийти до висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В той же час, прокурором в судовому засіданні не доведено, що обтяження, яке було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 23 жовтня 2017 року на квартиру, що є предметом цього клопотання, в подальшому 19.06.2019 припинено Комунальним підприємством «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» без законних підстав, зокрема не перевірені обставини щодо винесення судом рішень з даного приводу, а також не перевірено обґрунтованість вчинення дій реєстратором в частині припинення зазначеного обтяження.

З урахуванням наведеного, на думку слідчого судді, на поточний момент правових підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1