Справа № 1-кп/593/89/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"06" червня 2019 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Представника

потерпілої юридичної особи - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №- 0000321 від 03 жовтня 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, депутатом не обирався, уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,- за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28 вересня 2016 року близько 12 години, точного часу в ході досудового розслідування встановлено, у ОСОБА_5 , який в цей час перебував за місцем свого проживання, по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел спрямований на крадіжку металевого тросового огородження автодороги, на автошлях «М-12», «Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка» на 78 км + 600 м, поблизу с. Демня Бережанського району, Тернопільської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , в ніч на 03 жовтня 2016 року близько 02 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи корисливий мотив наживи, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого тросового огородження автодороги, прибув автомобілем марки IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 на автошлях «М-12», «Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка» на 78 км + 600 м, поблизу с.Демня Бережанського району, який обслуговує Служба автомобільних доріг в Тернопільській області, . Надалі, продовжуючи свої злочинні дії за допомогою ручних ножівок для металу від`єднав від стовпців вісім металевих натяжних пристроїв (чотири комплекти), до яких були прикріплені чотири металеві троси, два з яких довжиною по 200 м. та два довжиною по 100 м., що належать Службі автомобільних доріг в Тернопільській області, . Після чого вказані натяжні пристрої, вартість одного комплекту яких становить 220 грн., загальною вартістю 880 грн. та чотири металеві троси загальною довжиною 600 м, вартістю одного погонного метра 57,8 грн., загальною вартістю 34 680 гривень, всього майна на загальну суму 35560 гривень, перемістив у поле поблизу дороги, звідки мав намір таємно викрасти, помістивши їх у свій автомобіль. Під час поміщення одного із тросів до свого автомобіля, ОСОБА_5 помітив, що до нього по полі рухається автомобіль, водій якого викрив його злочинні дії, через що він з місця вчинення злочину втік, залишивши в полі свій автомобіль та майно, яке намагався викрасти.
Намагаючись у вищезазначений спосіб таємно викрасти чотири металеві троси, два з яких довжиною по 200 м та два довжиною по 100 м, які були з`єднані між собою вісьма металевими натяжними пристроями (чотири комплекти) загальною вартістю 35560 гривень, що належать Службі автомобільних доріг в Тернопільській області, , ОСОБА_5 , не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не закінчив вилучення майна та не отримав реальної можливості розпоряджатися цим майном.
Такі дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
06 червня 2019 року в м. Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_5 з однієї сторони та представником потерпілої особи ОСОБА_4 , заступником начальника відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (далі представник потерпілої особи) з другої сторони, у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, представник потерпілої особи та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України. За текстом угоди сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як зазначено у обвинувальному акті та вказано вище. Згідно з угодою обвинувачений також повністю визнав свою вину у зазначених діяннях, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у їх вчиненні, - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також отримана згода обвинуваченого ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 06 червня 2019 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання і дає свою згоду на призначення йому покарання, яке визначене у згаданій угоді про примирення.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України й просить затвердити зазначену угоду, дав свою згоду на призначення обвинуваченому покарання, яке визначене в угоді про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим. Одночасно просить суд, при вирішенні питання про можливість затвердження згаданої угоди та постановлення вироку вирішити питання про речові докази та виті заходи кримінального забезпечення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону. Сторонами угоди є обвинувачений та уповноважений представник потерпілої особи у даному кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкції ч.1 ст. 185 КК України й визначене відповідно до положень ч.3 ст. 15 КК України. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував завдані збитки, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин не встановлено. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Відтак суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливими без ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому визначене сторонами угоди покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі є обґрунтованим.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим й призначення останньому у даному кримінальному провадженні за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням покарання, узгодженого в такій угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 06 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000231 від 03 жовтня 2016 року між представником потерпілої особи з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 , в ніч на 03 жовтня 2016 року, близько 02 год, переслідуючи корисливу мету наживи, спрямовану на таємне протиправне заволодіння чужим майном, прибувши автомобілем на 78 км + 600 м. автошляху «М-12» «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» поблизу с.Демня Бережанського району Тернопільської області, від`єднав вісім металевих натяжних пристроїв та чотири металевих троси загальною довжиною 600 м., загальна вартість яких становила 35 560,00 грн. й перемістив їх в поле, для подальшого перенесення в автомобіль й залишення місця вчинення злочину. Однак, при вчиненні таких дій був викритий, з місця вчинення злочину втік, залишивши автомобіль і вказане майно на місці скоєння кримінального правопорушення, таким чином не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 06 червня 2019 року у виді штрафу4 в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

Заявлений у справі цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь Служби автомобільних доріг у Тернопільській області 9 982,00 гривень на відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі.

Так, частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача (представник потерпілої особи) згадані позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач (обвинувачений) ОСОБА_5 визнав такі вимоги в повному обсязі, як і обставини, якими він обґрунтований.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Про процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд не повідомлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України вжитий захід забезпечення - арешт автомобіля «FIAT - IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, - скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 06 червня 2019 року укладену в м.Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_5 з однієї сторони та представником потерпілої особи ОСОБА_4 , заступником начальника відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Тернопільській з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному 03 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000231.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України й призначити йому за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 06 червня 2019 року покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Цивільний позов Служби автомобільних доріг у Тернопільській області задовольнити в повному обсязі, стягнути із ОСОБА_5 жителя АДРЕСА_1 на користь Служби автомобільних доріг у Тернопільській області 9 982 ( дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, які перерахувати на р/р № НОМЕР_2 в ТФ КБ „Приват Банк, , МФ0338783

Речові докази по справі:

- чотири куски металевого дроту, металеву арматуру із шайбою та гайкою на ній, які знаходяться в сейф-пакеті № 1036612 , металеву арматуру із шайбою та гайкою на ній, трос довжиною 100 метрів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області, троси в кількості 3-ох штук, довжиною два по 200 метрів, один 100 метрів, які зберігаються в філії «Бережанський райавтодор» - повернути потерпілій особі - Службі автомобільних доріг у Тернопільській області.
-Мобільний телефон марки «Нокіа 1680 С-2», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 в сейф-пакеті №0434288, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
-Ножівку для металу із червоною пластмасовою ручкою та полотном; ножівку для металу із дерев`яною ручкою сірого кольору та ножовочним полотном; 25 штук ножовочних полотен для металу, які поміщені в один сейф-пакет № 3346932, ножиці для металу червоного кольору, довжиною 75 см. із зламаним кінцем леза, ножиці для металу червоного кольору, довжиною 45 см, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області конфіскувати;
Скасувати арешт автомобіля марки «FIAT - IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 р.в., зареєстрованого на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , який знаходиться на зберіганні у Бережанському ВП ГУ НП в Тернопільській області й повернути зазначений автомобіль його власнику.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1