Номер провадження:1-в/521/1064/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «ОВК № 14» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосуванням відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до останнього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, який засуджений 14.05.2013 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній засуджений за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2013 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, відбуває покарання у ДУ «Одеська виправна колонія (№14»). Адвокат просить застосувати до ОСОБА_5 в порядку ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та звільнення останнього з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки останній не довів своє виправлення.

Представник ДУ «ОВК № 14» вважає, що клопотання підлягає задоволенню, тому підтримує його.

Адвокат ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 просили суддю задовольнити клопотання, та відповідно до ст. 81 КК України застосувати до ОСОБА_5 умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку прокурора, представника ДУ «ОВК № 14», адвоката та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув дві третіх строку покарання призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , не має.

З характеристики на засудженого, наданої адміністрацією колонії вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2013 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, відбуває покарання у ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» з 02.08.2013 року. Працевлаштований. Зарекомендував себе посередньо. По відношенню до представників адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За час відбування покарання у ДУ «ОВК №14» притягувався до дисциплінарної відповідальності 16 разів, але відповідно до ст. 134 КВК України, визнається таким, що стягнень не має. Має чотири заохочення.

Таким чином, враховуючи особу останнього, суд вбачає необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, тяжкість скоєного злочину, відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1