ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1823/18
У Х В А Л А

"13" листопада 2019 р. смт Петриківка
смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000657 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, за участі особи, якою подано клопотання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та слідчої ОСОБА_5 , перевіривши надані матеріали,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2019 до суду надійшло клопотання фактичного володільця арештованого майна ОСОБА_3 в користуванні якого воно перебувало, на час виявлення факту правопорушення.

В клопотанні він просить скасувати арешт на майно, що зазначене в ухвалі слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019, а саме: автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність НІА 433315.

Своє клопотання ОСОБА_3 мотивує тим, що на даний час досудовим розслідуванням не доведено наявності обґрунтованої підозри. Вказаний автомобіль є єдиним джерелом його доходу та доходу його сім`ї.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подане до суду клопотання, просив скасувати арешт.
Прокурор та слідча в судовому засіданні заперечували проти клопотання ОСОБА_3 , оскільки на даний час в кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії.

Суд, вислухавши учасників судового засідання і дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Положення статтей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

За правилами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих суду матеріалів встановлено, що правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування факту того, що 11.12.2018 до чергової частини Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з ТСЦ № 1244 про те, що 11.12.2018 на території ТСЦ № 1244 по вул. Дружби 30, в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, при перевірці автомобіля Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , виявлено, що номер кузова НОМЕР_3 підлягав змінам.

11.12.2018 дані відомості внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час огляду автомобіля Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , на оглядовому майданчику ТСЦ № 1244 на правій задній стійці у багажному відсікові на номерній площадці кузова виявлено маркування НОМЕР_4 , відповідно на якому 14,15,16,17 символи знищені механічним шляхом. Крім того, в салоні автомобіля виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого Центром ДАІ 1201, згідно якого автомобіль Volkswagen Caddy д.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та довіреність НАІ 433315 від 09.12.2017 від імені ОСОБА_6 , якою уповноважено ОСОБА_7 розпоряджатись даним автомобілем.

Опитаний з відомих обставин кримінального правопорушення ОСОБА_8 пояснив, що у власному користуванні з серпня місяця 2018 року він має автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 ., який він придбав у свого знайомого на ім`я ОСОБА_9 та з цього часу ним користувався. 11.12.2018 він на вказаному автомобілі прибув до сервісного центру МВС в смт Курилівка Петриківського району, де хотів його перереєструвати на себе. Під час огляду експертом сервісного центру було виявлено невідповідність номеру кузова.

Згідно висновку експертного дослідження № 04/1244/5Д від 11.12.2018 номер кузова НОМЕР_3 , представленого на дослідження автомобіля Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , підлягав змінам, тобто нанесений не заводським способом на металеву пластину найбільшим розміром 139х51 мм, яка вставлена поверх номерного майданчика. Присутній під пластиною номер кузова НОМЕР_4 на момент дослідження є первинним, відповідає заводському способу нанесення 14-ий, 15-ий, 16-ий, 17-ий знаки номера кузова були знищені механічним засобом шляхом значного видалення металу. З додаткових носіїв інформації (сервісна проклейка, прилад MaxiScan) встановлений первинний VIN номера кузова який читається НОМЕР_5 . Бланк наданий на дослідження свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 на автомобіль Volkswagen Caddy, сірого кольору, д.з. НОМЕР_1 не відповідає бланкам установлених зразків, які є в офіційному обігу на території України. Бланк виконаний не на підприємстві, які випускають бланки установлених зразків. Всі реквізити документа та бланка виконані за допомогою копіювально розмножувальної техніки, а саме струменеві крапковим друком.

Згідно довідки з єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів датою витрачення бланка довіреності НАІ 433315 є 14.04.2016.

11.12.2018 автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність НІА 433315 - постановою старшого слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 долучено у якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 накладено арешт на автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність НІА 433315, якими фактично користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Диспозиція ст. 290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідування обставини, про які повідомлено під час судового засідання, суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, які були підставою для попереднього застосування арешту автомобіля Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність НІА 433315, зокрема, існування ризику можливого знищення вказаного транспортного засобу та документів.

Однак, суд вважає за можливе запобігання вказаному ризику шляхом збереженням заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаним автомобілем та документами з зняттям заборони на його використання володільцем. Вказане в повній мірі забезпечить досягнення мети арешту речового доказу та виконання завдання кримінального провадження.

Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, передбачено повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, речових доказів, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, оскільки виявлені та вилучений автомобіль і документи оглянуті та детально описані, їх копії та фототаблиці до протоколів огляду долучені до матеріалів провадження, автомобіль оглянуто експертом та останнім складено відповідний висновок, суд вважає за можливе передати арештоване майно ОСОБА_3 , як законному володільцю на відповідальне зберігання, що не приведе до шкоди для кримінального провадження .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, 170, 174, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладено ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000657 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони будь-кому використовувати автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність НІА 433315, якими фактично користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі збереженням заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаним автомобілем та документами до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_3 , відмовити.

Автомобіль Volkswagen Caddy, д.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та довіреність НІА 433315, передати законному володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Копію ухвали для виконання направити до Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя:ОСОБА_1