Дата документу 24.05.2019 Справа № 554/4335/19
Провадження №1кс/554/7384/2019
У Х В А Л А
іменем України

24 травня 2019 року

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

розглянувши в м. Полтаві скаргу ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 10230997,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою.

Посилається на те, що у провадженні Октябрського РВ( наразі Полтавський відділ поліції ) перебувають матеріали кримінальної справи № 10230997 за фактом заволодіння майном ОСОБА_3 шляхом обману, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

15.11.2010 р. в межах даної кримінальної справи, слідчим ОСОБА_4 було накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно, а саме на однокімнатну квартиру на 6-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 34, 8 кв.м., за адресою- АДРЕСА_1 .

Підставою накладення арешту на квартиру слугували спірні цивільно- правові відносини, що виникли між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

У серпні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 07.11.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

28.12.2011 р. кримінальну справу № 10230997 було зупинено згідно п.3 ст. 206 КПК України.

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , здійснену за ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та іншими мешканцями якщо такі є та зобов`язати ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» здійснити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_3 , зобов`язати ОСОБА_2 чи інших мешканців, які незаконно проживають у спірній квартирі, повернути їй зазначену квартиру як єдиному власнику, а районному відділу виконавчої служби виконати вказане рішення, стягнути з ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» збитки, які остання понесла у зв`язку з незаконним відчудженням її квартири іншим особам та незаконною відмовою в реєстрації права власності в сумі 21142 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.10.2014 р. у справі № 1622/2844/2012 у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 .

Станом на сьогодні справа залишається зупиненою, арешт не скасовано.

Прохав скасувати арешт на майно, а саме квартиру за адресою- АДРЕСА_1 , який був накладений в рамках кримінальної справи № 10230997.

ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає до задоволення посилаючись на таке.

Судом встановлено, що у провадженні Октябрського РВ ( наразі Полтавський відділ поліції ) перебувають матеріали кримінальної справи № 10230997 за фактом заволодіння майном ОСОБА_3 шляхом обману, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

15.11.2010 р. в межах даної кримінальної справи, слідчим ОСОБА_4 було накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно, а саме на однокімнатну квартиру на 6-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 34, 8 кв.м., за адресою- АДРЕСА_1 .

Підставою накладення арешту на квартиру слугували спірні цивільно- правові відносини, що виникли між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

28.12.2011 р. кримінальну справу № 10230997 було зупинено згідно п.3 ст. 206 КПК України.

Згідно з ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.10.2014 р. у справі № 1622/2844/2012 у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено та встановлено, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 . Реєстрація права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 здійснювалась на підставі правовстановлюючих документів-договорів купівлі-продажу, які є чинними.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Станом на сьогодні справа № 10230997 залишається зупиненою, відомості про дане кримінальне правопорушення не вносилися до ЄРДР, арешт з квартири АДРЕСА_2 , який був накладений в рамках кримінальної справи № 10230997 не скасовано у зв`язку із змінами в КПК України 2012 р.

Враховуючи, що підстав у подальшому продовженні арешту на квартиру за адресою- АДРЕСА_1 , який був накладений в рамках кримінальної справи № 10230997, не вбачається, однак в позасудовому порядку зняти його можливості немає, а його накладення перешкоджає законному власнику- ОСОБА_2 , в повній мірі користувалися та розпоряджатися належним йому майном, даний арешт слід скасувати.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд вважає, що обґрунтованої потреби в продовженні арешту на квартиру на 6-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 34, 8 кв.м., за адресою- АДРЕСА_1 , накладеного 15.11.2010 р. в межах кримінальної справи № 10230997, слідчим ОСОБА_4 , необхідності немає.

Існування обґрунтованих ризиків того, що в подальшому майно, на яке накладено арешт, при його скасуванні може бути відчужене саме з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування, судом не встановлено.

Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника, на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.

Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони його відчудження не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власника майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 8, 24, 174, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 10230997 задовольнити.

Скасувати арешт на майно, а саме на квартиру за адресою- АДРЕСА_1 , який був накладений в рамках кримінальної справи № листопада 2010 року слідчим Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1