23.09.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019р. Справа №642/5981/19 Провадження 1кс/642/3274/19

Суд у складі: Слідчого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участі: заявника ОСОБА_3 , Прокурора ОСОБА_4 ; Старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_5 :

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії Старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду заявник вимагає, а саме:

- скасувати Постанову старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 23 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000023 від 21 листопада 2012 року;

- зобов`язати старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 продовжити досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000023 від 21 листопада 2012 року;

- на виконання Постанови прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1, юриста 1 класу ОСОБА_6 від 28.02.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання згідно з додатком 7 до скарги - зобов`язати старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 звернутись до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

- зобов`язати старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 залучити мене, потерпілого у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000023 від 21 листопада 2012 року ОСОБА_7 , до участі в проведенні слідчих та інших процесуальних дій з тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В мотивуванні скарги вказано, Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.05.2013 по справі № 642/3893/13-к, провадження 1-кс/642/1005/13, суддя ОСОБА_8 ) за клопотанням слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_9 - задоволено клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 . До цього часу зазначене рішення суду не виконано.

Як вбачається з додатку 7, а саме з резолютивної частини зазначеного рішення суду, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Слідчий ОСОБА_5 не виконала вимог Постанови прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 від 28.02.2019 не виконано звернення до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей иа документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Натомість 23 травня 2019 року оскаржуваною постановою КП закрила.

Між тим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст..91, 92, 110 КПК України. В постанові, що оскаржується попросту приведено перелік судових рішень, що були постановлені на підставі підроблених доказів ІНФОРМАЦІЯ_6 /далі ХНДІСЕ/.
Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 , за своїм внутрішнім переконанням не оцінили докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з протоколу допиту свідка від 11.08.2017 а.с. 101, том 4 свідок ОСОБА_10 підтверджує невідповідність термінів виконання заявником роботи у ХНДІСЕ, пов`язаною з випуском заявником судових експертиз та звільненням його з роботи.

Однак, будь-якої мотивації наданих показань свідка ОСОБА_10 про встановлення наявності складу злочинів складу, передбачених ст. ст. 364, 365, 366, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 172 КК України в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - слідчим в оскаржуваній постанові не зазначено. Зазначена інформація підтверджується Постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 07 серпня 2017 року та листом слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 18.08.2017 № 9913 /а.с. 95-97, том 4/.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Таким чином, заявник вимагає про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Заявник заяву підтримав. В пояснення вказав обставини викладені в мотивуванні скарги.

Прокурор не погодилась с заявою. В поясненні вказав, що дійсно заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення була внесена до єдиного реєстру досудового розслідування. Розслідування відбувалось сім років. Під час розслідування були допитані працівники інституту ОСОБА_11 , отримані рішення судів яки розглядали позовні вимоги ОСОБА_3 .. За рішенням судів у задоволені позовних вимог щодо поновлення на робочому місці та інших вимог ОСОБА_3 було відмовлено. Таким чином враховуючи рішення судів та пояснення свідків, в сукупності, було встановлено про відсутність ознак складу кримінального правопорушення грубого порушення законодавства про працю.

Слідча ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що під час досудового розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 в діях осіб складу правопорушення не встановлено, тому було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази скарги, матеріали кримінального провадження, суд встановив:

Вимогами статті 9 КПК України визначено:

1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

2. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно до вимог статті 40 КПК України визначено:

1. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
5. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Статтею 91 КПК України визначено: У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

Статтею 92 КПК України визначено. обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вимогами статті 172 ч.1 КК України визначено: Незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю -
23 травня 2019р. Старшим слідчим Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківської області області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №00000123 було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину за статтею 172 КК України.

Заявник вказану постанову отримавши вказану постанову, не погодившись з підстав не відповідності постанови вимогам ст..110 КПК України, звернувся до суду з вимогами про скасування постанови.

В дослідженої постанови про закриття провадження слідча зазначила, що підстави закриття кримінального провадження є відсутність складу правопорушення в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження за якими 21 листопада 2012 року було розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 , щодо порушення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 законодавства про працю.

Під час досудового розслідування, були допитані свідки, а саме: працівники вказаного інституту з приводу звільнення ОСОБА_3 . Також були отримані рішення суду, на підставі яких ОСОБА_3 звертався з позовними вимогами щодо поновлення на робочому місці, а також інші рішення судів, яки безпосередньо пов`язані зі звільненням заявника, якими було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 .

Крім того, вказані рішення судів були оцінені слідчим та прокурором, згідно яких були досліджені докази яки стали підставою звільнення ОСОБА_3 з робочого місця. Жодним рішенням не встановлено недопустимість доказів. Отже, слідчим та прокурором надано оцінку поясненням свідків та письмовим доказам матеріалів кримінальної справи справи.

Відповідно до диспозиції статті 172 КК України передбачена кримінальна відповідальність безпосередньо фізичної особи яка має спеціальну ознаку службова.

Отже, враховуючи диспозиції статті 172 КК України, кримінальна відповідальність наступає у випадку незаконного звільнення. Але, рішенням суду було відмовлено ОСОБА_3 у поновлення на посаді, а згідно до запису трудової книжки, звільнення відбулось за згодою сторін.

Крім того, на думку суду посилання заявника про невиконання вказівки прокурора від 28 лютого 2019р. суд вважає безпідставними, т.я. слідчий звертався до суду з клопотаннями яки були залишені без розгляду, що було надано прокурором в судовому засіданні.

Посилання заявника на невиконання Ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 14.05.2013, а саме: Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Суд не може погодитись з правовою позицією заявника, т.я. вказаною ухвалою не покладено обов`язку на слідчого виконати вказані дії, а тільки викладена правова позиція закону. При цьому суд вважає, що на час ухвалення постанови про закриття провадження відповідно до повноважень слідчого визначеного статтею 40 КПК України, слідчий вирішує про доцільність тих або інших дій кримінального провадження, як того вимагає закон. На думку суду, вказані дії на час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження були недоцільні.

Отже, підстав визначених вимогами статті 110, 284 ч.1 п.2 КПК України про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення були встановлені досудовим слідством, що давало право слідчому ухвалити вказану постанову, яка відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Згідно ч.І п. 3 ст. 303 КПК Украйни на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Отже, вимоги скарги щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що разом з вимогами про скасування постанови про закриття кримінального провадження заявлені інші вимоги, суд вважає, що згідно вимог ст..303 КПК України надано вичерпний перелік дій та бездіяльності слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому слідстві, а тому заявлені вимоги щодо покладення обов`язку передчасні на не відповідають вимогам закону

Керуючись ст. 306, 307, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на дії Старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду або через Ленінський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1