Справа №333/6078/18
Провадження №1-кп/333/218/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0003373, відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має базову середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, м.т.097-88-073-50

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2018, приблизно о 16 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВА32105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пров. Оздоровчий, рухаючись з боку вул. Зеленогірська в напрямку вул. Осипенка в м. Запоріжжі. В салоні автомобіля в якості пасажира перебував ОСОБА_6 .
Під час руху поблизу будинку №5-А, водій ОСОБА_4 діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці своїх дій, змінив напрямок свого руху праворуч, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини та подальший наїзд на перешкоду у вигляді електроопори.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1294М від 18.10.2018, пасажиру ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий відривний перелом латерального краю трапецеподібної кістки правої кісті з діастазом (розходженням) кісткових фрагментів, набряк м`яких тканин в області правого променезап`ястного суглоба та правої кисті які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Скальпова рана м`яких тканин в правій лобній та скроневій областях з дефектом м`яких тканин кваліфікується, як легке тілесне ушкодження що потягло за собою короткочасний розладом здоров`я.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 9-679 від 22.10.2018 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «ВА32105», реєстраційний номер Л93693П ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на електроопору, шляхом виконання вимог п. 101 Правил дорожнього руху.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю цивільний позов визнає частково у розмірі 5000 гривень та пояснив, що в 2018 році приблизно в вересні в другій половині дня до нього приїхав ОСОБА_6 на автомобілі «ВА32105». ОСОБА_6 дав обвинуваченому проїхатись за кермом автомобіля. ОСОБА_6 розташувався на передньому пасажирському сидінні. Далі під час входження в поворот обвинувачений не впорався з керуванням та врізався у електроопору. Вийшовши з автомобіля обвинувачений перебинтував ОСОБА_6 голову та покликав на допомогу.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в 2018 році приблизно у вересні в другій половині дня він без дозволу батька взяв автомобіль«ВА32105», приїхав до ОСОБА_4 . Після того як вони покатались ОСОБА_6 дав обвинуваченому проїхатись за кермом автомобіля. Потерпілий розташувався на передньому пасажирському сидінні. Далі обвинувачений під час руху врізався у електроопору. Також зазначив, що автомобіль брав не вперше та раніше з ОСОБА_4 катались на автомобілі. З обвинуваченого просить стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, яка полягає у тому, що в результаті травми потерпілий був позбавлений можливості займатися спортом та не зміг реалізувати свої спортивні плани. Інші витрати окрім відшкодованих 5000 гривень на лікування ним не заявлялись. Крім того пояснив, що з обвинуваченим домовились відремонтувати автомобіль на пополам. Однак в подальшому обвинувачений відмовився від ремонту автомобіля.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями обвинуваченого, поясненнями потерпілого, висновком судово-медичної експертизи № 1294М від 18.10.2018 року відповідно до якого пасажиру ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий відривний перелом латерального краю трапецеподібної кістки правої кісті з діастазом (розходженням) кісткових фрагментів, набряк м`яких тканин в області правого променезап`ястного суглоба та правої кисті які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Скальпова рана м`яких тканин в правій лобній та скроневій областях з дефектом м`яких тканин кваліфікується, як легке тілесне ушкодження що потягло за собою короткочасний розладом здоров`я., висновком судової автотехнічної експертизи № 9-679 від 22.10.2018 відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «ВА32105», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на електроопору, шляхом виконання вимог п. 101 Правил дорожнього руху.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, висновки експертиз.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке суд кваліфікує:
- за ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, добровільне відшкодування матеріальних збитків завданих лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При визначені міри покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, даних про її особу, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування матеріальних збитків завданих лікуванням потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. Також при визначені міри покарання, суд враховує що обвинувачений раніше не судимий.

Окрім цього, застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом до обвинуваченого є не можливим оскільки дане право ОСОБА_4 не надавалось та набуте ним у передбаченому законом порядку на час винесення вироку у не було.

На підставі ст.374 КПК України та з урахуванням положень ст.1166 ЦК України заявлений цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на стадії судового розгляду є частково підтвердженим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні питання про розмір компенсації завданої моральної шкоди позивачу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що ОСОБА_6 в результаті ДТП зазнав фізичних страждань, а саме: перелом латерального краю трапецеподібної кістки правої кісті. Суд вважає, що такі фізичні страждання є серйозною стресовою ситуацією. Однак на даний час потерпілий відновив свій фізичний стан. Окрім цього, обвинувачений здійснив необхідні дії та сприяв швидкому одужанню потерпілого шляхом надання останньому матеріальної допомоги у розмірі 5000 гривень. Також обвинувачений частково визнає позов та вказав про свою готовність сплатити потерпілому моральну шкоду у розмірі 5 тисяч гривень. У зв`язку з викладеним вимога потерпілого про стягнення з обвинуваченого 50000, 00 гривень моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 10000,00 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 368, 373, 374 КПК України ,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 рік 6 місяців обмеження волі, без позбавлення права керуванням транспортним.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 суму моральної шкоди на користь ОСОБА_6 у розмірі 10000, 00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речовий доказ залучений постановою слідчого від 22.10.2018 року який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1