Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/36/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000878 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2018 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-в 2011 році Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.129, ч.2 ст.146 КК України на 1 року 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за:
- ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, на 8 років позбавлення волі;
- ч.1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 8 років позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 310 КК України ОСОБА_9 виправдано.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_9 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 04.07.2015 року по 20.06.2017 року включно, тобто до дня набрання чинності ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2304 гривень 00 копійок.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та вчиненні незаконного виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України.
Так, 3 липня 2015 року близько 21 год., ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на скоєння умисного заподіяння смерті ОСОБА_10 . З цією метою, ОСОБА_9 , взявши з собою кухонний ніж, прослідував до місця проживання потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де біля вищевказаного домоволодіння зустрів потерпілого та на ґрунті давніх неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою реалізації свого злочинного умислу, тримаючи в правій руці заздалегідь приготовлений, ніж, знаходячись в положенні обличчям до обличчя потерпілого, на відстані витягнутої руки, наніс один удар ножем в область шиї зліва, тобто в частину тіла, де містяться життєво важливі органи, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка продовжується в раньовий канал, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1228 від 25.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_9 , вважаючи, що він вчинив усі дії спрямовані на навмисне вбивство потерпілого, з місця скоєння злочину зник. Проте, з причин, що не залежали від його волі, злочин не було доведено до кінця, оскільки лише завдяки своєчасному наданні невідкладної медичної допомоги та операційного втручання лікарів, життя потерпілого ОСОБА_10 вдалося зберегти.

Крім того, 03.07.2015 року близько 20 год., ОСОБА_9 , проходячи повз ферму, що в с. Клинці Кіровоградського району та області, помітив три дикоростучі рослини маку та маючи намір на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, зірвав їх. В подальшому переніс три рослини маку до свого домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , де в кухні поклав до каструлі та залив водою і проварив на плиті для подальшого власного вживання, чим вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Під час огляду домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_2 , 04.07.2015 року о 03год. 10 хв., працівниками міліції в приміщенні кухні на плиті виявлено та вилучено металеву каструлю з речовиною рослинного походження, зеленого кольору та рідиною коричневого кольору. Вказана рідина згідно з висновком експерта № 581 від 10.07.2015 року є наркотичним засобом концентратом макової соломи (опій екстракційний). Маса опію екстракційного в перерахунку на суху речовину становить 0,599 грам, яку ОСОБА_9 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що влітку 2015 року, точного часу слідством не встановлено, виявив на городі власного домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , дикоростучі рослини конопель та за невстановленими слідством обставинами став обробляти кущі коноплі, шляхом обсапування та поливання, для покращення росту рослин, чим вчинив незаконне вирощування конопель.
04.07.2014 року о 12год. 50 хв. працівниками міліції під час огляду домоволодіння та присадибної ділянки ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_2 та області виявлено та вилучено 15 кущів рослин конопель, які згідно висновку експерта № 583 від 07.07.2015 року є рослинами роду конопля, які є нарковмісними рослинами, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол.
Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме - незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 цього Кодексу.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 виправдано у скоєнні вказаного злочину за недоведеністю у його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив вирок суду першої інстанції змінити, закрити кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, обмежившись строком знаходження його під вартою в період з 04.07.2015 року по день винесення рішення судом апеляційної інстанції із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України у відповідності до Закону України № 838-VIII. Дослідити докази в частині де працівники РВП ГУНП в Кіровоградській області надали покази до місцевої прокуратури. Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не дотримався вимог КПК під час розгляду даного кримінального провадження. Суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку відносно нього в мотивувальній частині не дав оцінку доказам на які він вказував під час судового розгляду з точки зору їх належності та допустимості. Не навів суд у своєму рішенні й доказів наданих стороною обвинувачення, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Вказав, що не відомо якими доказами підтверджується умисел на вбивство потерпілого, який мав легкі тілесні ушкодження і смерть його не пов`язана з подіями злочину і невідомо при яких обставинах утворилися тілесні ушкодження. Жодному із свідків обставини злочину не відомі. Покази з чужих слів, які не перевірені на достовірність у особи на яку посилаються свідки в порушення права на захист не можуть бути покладені судом на доведеність його вини. Зазначив про порушення кримінального провадження відносно працівників РВП в Кіровоградській області, які змушували його підписати чисті аркуші паперу та писати під диктовку. На його думку відсутній склад злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України також з матеріалів справи вбачається відсутній зв`язок між легкими тілесними ушкодженнями і смертю потерпілого. Вказав, що кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України, у відповідності до вимог ст. 417 КПК України, закрити на підставі ч. 1 п. 3 ст. 284 КПК України, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, в іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що суддя не направив судове слідство на усунення грубих, суттєвих порушень, кримінального процесуального кодексу, допущених під час досудового слідства, виключаючих можливість винесення вироку за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України. Суд визнав винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, спираючись тільки на показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , адже інших доказів його вини, як вбачається з мотивувальної частини вироку не має. Крім того дані свідки не були очевидцями скоєння кримінального правопорушення, а надавали показання в судовому засіданні з чужих слів, тобто зі слів потерпілого ОСОБА_10 , який не допитувався в судовому засіданні, так як помер від цирозу печінки в жовтні 2015 року. Вказав, що показання свідків та потерпілої не підтверджують вину та доводи обвинувачення, а навпаки спростовують їх, оскільки дані свідки є родичами потерпілого ОСОБА_10 та упереджено, звинувачують обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочині. Законодавець зазначив, що для визнання допустимим доказом показання з чужих слів особи, важливою умовою є встановлення правдивості до достовірності почутої від такої особи інформації, реальності її сприйняття та відтворення. Також вказав, що суд не дотримався вищевказаної важливої умови, а саме не встановив правдивість до достовірність почутої від ОСОБА_10 інформації, реальності її сприйняття та відтворення, так як ОСОБА_10 помер в жовтні 2015 року, ще до розгляду справи по суті, а тому захист вважає, що показання вищевказаних свідків з чужих слів, є недопустимим доказом і не можуть бути покладені в основу вироку суду, як доказ вини обвинуваченого. Стосовно обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст. 309 КК України, зазначив, що в мотивувальній частині вироку вказано, що вина ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були понятими при проведенні огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 . Протокол огляду місця події від 04.07.2015 року, став підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст. 309 КК України. Вважає, що даний протокол огляду місця події від 04.07.2015 року є недопустимим доказом по справі, а всі похідні від нього є також недопустимими доказами виходячи з наступного: допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пояснили суду, що влітку 2015 року вночі до них додому прийшла мати ОСОБА_17 та попросила бути понятими при огляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Коли ми прийшли то працівники міліції вже були всередині домоволодіння, щось там робили і їм лише показали пакетик з зеленою травою подрібненою, приблизно «щепотка» та забрали якусь каструлю з алюмінію в якій була якась рідина темного кольору близько 500 мл. дані речі поклали в пакет і поїхали. Безпосередньо огляд за їх участі не проводився. Шпильовий під час огляду присутній не був. Вказав, що показання даних свідків не підтверджують вину обвинуваченого, а навпаки спростовують її. Суд повинен був визнати даний доказ недопустимим доказом та всі похідні від нього, в зв`язку з тим, що працівники поліції грубо порушили вимоги КПК України, які регламентують час та процедуру проведення огляду. Замість цього суд бере і кладе в основу вини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, дані показання свідків та інші письмові докази здобуті внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Також вказав, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) обвинуваченому ОСОБА_9 невірно в строк відбування покарання зарахував строк попереднього ув`язнення з 04.07.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно з практикою ВС викладеною в постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 440/853/17, якщо станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст. 72 КК в редакції ЗУ № 838-УІІІ (зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), відповідно до ч.2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень ЗУ № 2046-УІІ1 (зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі). Зазначив, що у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 був затриманий 04.07.2015 року, а тому підпадає під дію Закону України № 838-VIII та має право на застосування до нього положень, передбачених ч.5 ст. 72 КК в цій редакції тобто зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання по день набрання вироком законної сили.

Провівши судове слідство в об`ємі допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та дослідження протоколу огляду місця події від 04.07.2015 року(том 1 а.с. 55), заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України та ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав та пояснив, що 03.07.2015 року об 18 год. 45 хв. він зустрів матір ОСОБА_14 , з якою вони пішли додому, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . О 19 год. 20 хв. він пішов до ферми за с. Клинці нарвав близько 3 рослин маку для виготовлення наркотичного засобу. Потім зайшов по місцю проживання ОСОБА_10 , де попросив в нього ще рослин маку, так як останній вирощував мак на своєму подвір`ї. ОСОБА_10 звинуватив його в крадіжці маку з його городу та почав вести себе агресивно відносно нього, у зв`язку з чим він пішов додому. Зірваний мак поклав в літню кухню та пішов пити пиво. Вночі повернувся додому, заварив собі маку. Потім був затриманий працівниками міліції, які відвезли його до лісу, де наділи йому на голову поліетиленовий пакет. Сказали йому, що він вбив людину, при цьому пояснили кого та де. Після чого він підписав надані працівниками міліції документи, а потім останні наказали йому, що коли вони приїдуть на місце події, він має розповісти все як вони йому розповідали, тому що вони будуть фіксувати на відеокамеру вказану слідчу дію. Після чого вони поїхали на місце події, де він розповів та показав все так, як йому наказали працівники міліції. В судовому засіданні категорично заперечив, що спричинив ОСОБА_10 ножове поранення шиї.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 та ч.1 ст.309 КК України повністю доведена, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оціненими судом першої інстанції і, зокрема:

-показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що є рідною сестрою ОСОБА_10 . 03.07.2015 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_13 , яка повідомила, що ОСОБА_18 підрізали. Після цього брата привезли до Кіровоградської обласної лікарні, де йому зробили термінову операцію. Зі слів ОСОБА_10 дізналася, що поранення йому спричинив місцевий житель ОСОБА_9 , який прийшов до нього додому та просив відвезти матір в м. Кіровоград. ОСОБА_10 йому відмовив, після чого ОСОБА_9 дістав ніж та вдарив ОСОБА_10 в шию. В жовтні 2015 року її брат помер від цирозу печінки;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що 03.07.2015 року до нього прийшла ОСОБА_13 та повідомила, що ОСОБА_10 поранено. Він на автомобілі ОСОБА_10 відвіз останнього до обласної лікарні. Під час слідування ОСОБА_10 розповів, що ОСОБА_9 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_10 03.07.2015 року близько 21.00 год. вона знаходилася по місцю свого мешкання, а саме по АДРЕСА_3 , де проживала разом з братом та їх мамою. Бачила ОСОБА_9 , який постукав в вікно будинку. ОСОБА_10 вийшов з двору на вулицю. Через короткий проміжок часу її брат забіг у двір та сказав, що його підрізав ОСОБА_19 . Вона побачила кров на шиї брата та почала надавати першу медичну допомогу. Після чого вона побігла до їх знайомого ОСОБА_12 , якому розповіла, що сталось та попросила відвести ОСОБА_10 до лікарні. Потім в розмові з братом дізналася, що ОСОБА_9 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала, що є матір`ю ОСОБА_9 . Влітку 2015 року об 19 год. вона на автобусі приїхала з м. Кіровограда до с. Клинці, де її зустрів її син ОСОБА_9 та вони пішли додому, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де вони повечеряли та останній пішов на прогулянку. Вночі приїхали працівники міліції, які повідомили їй, що її син ОСОБА_9 вбив людину та затримали останнього.
-показаннями експерта ОСОБА_20 , допитаного в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, який пояснив суду, що у потерпілого маються тілесні ушкодження шиї зліва, тому при вказаній локалізації тілесних ушкоджень, мало ймовірно, що удар було спричинено спереду. Однак, якщо ОСОБА_9 стояв позаду ОСОБА_10 , при цьому прижимаючись впритул до останнього та заносив руку спереду, то в даному випадку не виключається можливість нанесення удару спереду, оскільки в даному випадку рановий канал іде з переду назад. При локалізації вказаного пошкодження в середній частині ймовірність нанесення удару спереду менша. Крім того, зазначив, що хоча великі судини при цьому пошкоджено не було, однак у потерпілого були гематоми та кровотеча, які потребували медичної допомоги та оперативного втручання. ОСОБА_10 було доставлено до лікарні з тиском 120 на 90, це шок 1 ступеню.
-показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_15 який пояснив суду, що в темну пору доби влітку чи восени точного часу не пам`ятає, 2015 року він був запрошений в якості понятого при огляді домоволодіння ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_16 , що розташоване по АДРЕСА_2 де в їх присутності в літній час кухні на плиті було знайдено алюмінієву каструлю з темною рідиною, а також один паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, який знаходився на дивані що лежав на підлозі у літній кухні. Знайдені речові докази в подальшому було поміщено в поліетиленові пакети та опечатано співробітниками міліції. Вказав, що співробітники міліції без них не розпочинали огляд. Після проведення слідчої дії був складений протокол який вони підписали.
Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_16 .

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

-витягами з ЄРДР, згідно яких вбачається, що 04.07.2015 року було внесено відомості відносно ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, (Т.1 а.с. 36);
-рапортом від 04.07.2015 року, згідно якого оперативним черговим Кіровоградського РВ УМВС України в області вбачається, що 04.07.2015 року о 01 год. 50 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення проте, що до Кіровоградської обласної лікарні в реанімаційне відділення з попереднім діагнозом ножове поранення шиї зліва доставлено гр. ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 38);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_11 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 39);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 який наніс ножове поранення в шию, що мало місце 03.07.2015 року по АДРЕСА_3 (Т.1 а.с. 120);
-довідкою Кіровоградської обласної лікарні від 03.07.2015 р., згідно якої вбачається, що ОСОБА_10 звернувся до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом ножове поранення. (Т.1 а.с. 44);
-протоколом огляду місця події, проведеного 04.07.2015 року, згідно якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та вилучено - змив речовини бурого кольору з входу до території домоволодіння, фрагмент тканини білого кольору зі слідами речовини бурого кольору та змив з коврового покриття зі слідами речовини бурого кольору (Т.1 а.с. 46-47);
-ілюстративно аналітичним матеріалом за фактом замаху на вбивство, що мав місце 04.07.2015 року по АДРЕСА_3 (Т.1 а.с. 48-52);
-актом застосування службового собаки від 04.07.2015 р., в ході якого службовий собака Брайт по запаховому сліду від будинку взяв слід, в результаті чого вийшов з подвір`я звернув ліворуч пройшов приблизно 150 м, звернув ліворуч на польову дорогу, пройшов приблизно 1 км та дійшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 53);
-заявою ОСОБА_14 від 04.07.2015 року, згідно якої остання надала добровільну згоду працівникам міліції на огляд його домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 (Т.1 а.с. 54);
-протоколом огляду місця події від 04.07.2015 р., в ході якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено металевий предмет зовні схожий на ніж з рукояткою та лезом, металеву ємність, в середині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з рідиною коричневого кольору, 3 предмети схожі на ніж, 2 паперові згортки з речовиною рослинного походження подрібненою, опечатаний полімерний згорток з речовиною невідомого походження, ПЕТ пляшку, піддана деформації, всередині якої міститься смолоподібна речовина рослинного походження та фрагментом фольги на горловині, ПЕТ пляшку з двошаровою рідиною коричневого та мутно-прозорого кольору із запахом розчиннику (Т.1 а.с. 55-59);
-протоколом огляду місця події від 04.07.2015 р., в ході якого вилучено спортивні шорти чорного кольору та спортивну олімпійку чорного кольору (Т.1 а.с. 66);
-висновком експерта № 889 від 04.07.2015 р., згідно якого на тілі ОСОБА_9 тілесні пошкодження у вигляді саден, синців та ран не виявлені (Т.1 а.с. 87-88);
-висновком експерта № 1228 від 05.08.2015 р., відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_10 малось тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка подовжується в раньовий канал. Враховуючи характер рани, перевага глибини рантового каналу над довжиною, рівні краї рани дозволяє говорити, що рана виникла від дії предмету, який має колюче-ріжучі властивості, могла утворитись в строк вказаний в постанові. Тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я. (Т.1 а.с. 160-161);
-висновком експерта № 148 від 20.07.2015 р., відповідно до якого за проведенням судово-медичної експертизи змивів з кухонного ножа з пластиковою ручкою червоного, блакитного та білого кольорів (об`єкти 1,2), з кухонного ножа з пластиковою ручкою білого кольору (об`єкти 3,4) з кухонного ножа з пластиковою чотирикутною ручкою білого кольору (об`єкти 5,6), з складаного ножа (об`єкти 7,8), наданих для дослідження, слідів крові не виявлено. (Т.1 а.с. 164-165);
-висновком експерта № 602 від 20.07.2015 р., відповідно до якого на одязі підозрюваного ОСОБА_9 (куртці спортивній та шортах) сліди крові не знайдено (Т.1 а.с. 168-169);
-висновком експерта № 601 від 20.07.2015 р., відповідно до якого на наволочці з домоволодіння (згідно постанови слідчого, на фрагменті тканини) (об`єкт № 1) виявлено сліди крові, але видова належність її не встановлена в зв`язку з неспецифічним результатом в даному виді дослідження (Т.1 а.с. 171-172);
-висновком експерта № 600 від 20.07.2015 р., згідно до якого група крові потерпілого ОСОБА_10 Ав за ізосерологічною системою АВ0 (згідно іншої транскрипції, А (ІІ)). На марлевому тампоні змиві з асфальту (об`єкт 1), виявлено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 1 виявлено антиген А. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може походити від особи (осіб) групи Ав за ізосерологічною системою АВ0 і може належати потерпілому ОСОБА_10 . На марлевому тампоні змиві з доріжки біля дивану (об`єкт 2), сліди крові не виявлено. (Т.1 а.с. 175-176);
-висновком судово-психіатричного експерта № 413 від 14.08.2015 р, згідно якого ОСОБА_9 направлено на стаціонарну судово-психіатричну експертизу. (Т.1 а.п. 200-201); висновком судово-психіатричного експерта № 239 від 22.10.2015 р, згідно якого встановлено, що ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням в період інкримінуємого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Досліджуваний в період часу, до якого відноситься інкримінуєме йому діяння, ознак яких-небудь тимчасових хворобливих розладів психічної діяльності не виявляв. Його психічний стан в той період часу досліджуваний міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Його психічний стан на теперішній час досліджуваний також може усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Не потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру. (Т.1 а. с. 235-228);
-постановою про здачу речових доказів на зберігання від 22.10.2015 р., згідно якої наволочку, спортивну куртку, шорти, чотири ножі, два змиви здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кіровоградського РВ УМВС. (Т.1 а. с. 197).
-витягом з ЄРДР, згідно яких вбачається, що 17.07.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. (Т.1 а.с. 36-37);
-висновком експерта № 580 від 08.07.2015 року, відповідно до якого надані на дослідження дві речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною). Маса канабісу (в перерахунок на висушену речовину) відповідно становить 0,67 г; 0,67 г, загальна маса 1,34 г. (Т.1 а.с. 93-95);
-висновком експерта № 579 від 08.07.2015 року, згідно якого надана на дослідження рідина (з ПЕТ пляшки нижній шар) містить наркотичні алкалоїди опію морфін та кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом макової соломи (опій екстракційний). Маса концентрату макової соломи (опій екстракційний) в перерахунок на суху речовину та на всю масу рідини становить 0, 024 г. В наданій на дослідження рідині (з ПЕТ пляшки верхній шар) наркотичних алкалоїдів опію не виявлено. (Т.1 а.с. 89-101);
-висновком експерта № 582 від 09.07.2015 року, згідно якого на поверхні деформованої ПЕТ пляшки, яка була вилучена 04.07.2015 р. в домоволодінні ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,109 г. На поверхні фрагменту фольги, з вказаної вище ПЕТ пляшки, тетрагідроканнабінол та суміш канабіноїдів: канабінол, канабідіол не виявлено. (Т.1 а.с. 106-109);
-висновком експерта № 581 від 10.07.2015 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка складається з вегетативних фрагментів рослин (стебла, бічні гілки, листя) є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою. Рідина світло-коричневого кольору, відділена від речовини рослинного походження, містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломи (опій екстракційний). Маса макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 32, 845 г. Маса опію екстракційного в перерахунку на суху речовину становить 0,599 г. (Т.1 а.с. 113-117);
-рапортом від 17.07.2015 року, згідно до якого вбачається, що 04.07.2015 року в ході огляду місця події в домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 в приміщенні кухні було виявлено та вилучено металеву ємність в середині якої міститься речовина рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № 581 від 10.07.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, масою 0,599 г. (Т.1 а.с. 118).

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 та ч.1 ст.309 КК України, за що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки обставини та локалізація тілесних ушкоджень дають підстави вважати, що обвинувачений передбачав або міг передбачати наслідки своїх протиправних дій, завдаючи ножове поранення в життєво важливий орган шию та за ч.1 ст.309 КК України, незаконне виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту.
Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності вини ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме за незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 цього Кодексу, за недоведеністю у його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Так, в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_9 покладено дані, отримані стороною обвинувачення в результаті слідчих дій, висновки експертиз, а також показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , а саме:
-показання свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що влітку 2015 року вона була присутня в якості свідка при огляді домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , де побачила на городі, як працівники міліції вирвали 5 стебель бур`янів, завдовжки близько 1 м, які в подальшому було поміщено в білий мішок. При цьому, земельна ділянка на якій було вирвано вказані рослини була не доглянута там усьоди ріс один бур`ян. Крім того, вона зазначила, що жодних документів не підписувала. В подальшому її викликали до слідчого в районний відділ міліції, одна там вона також жодних документів не підписувала, вона там лише відповіла на декілька питань слідчого пішла. Підпис в протоколі допиту не її.
-показання свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала суду, що є матір`ю ОСОБА_9 03.07.2015 року об 19 год. вона на автобусі приїхала з м. Кіровограда до с. Клинці, де її зустрів її син ОСОБА_9 та вони пішли додому, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де частину земельної ділянки вона обробляла сама, а частина була не доглянута. Щоб ОСОБА_9 порався колись на городі вона не бачила. Вдома вони повечеряли та він пішов на прогулянку. Вночі приїхали працівники міліції та затримали сина. Трава, яку знайшли працівники міліції на її городі, є дикорослою.
-показання свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що влітку 2015 року була запрошена в якості свідка при проведенні огляду домоволодіння по місцю проживання ОСОБА_9 , де була виявлена дикоросла конопля.
Крім того, в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_9 покладено письмові докази, які дослідженні у судовому засіданні судом першої інстанції, а саме:
-витяг з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 05.07.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України. (Т.1 а.п. 36-37);
-рапорт від 04.07.2015 року, згідно якого 04.07.2015 року в ході проведення операції під назвою «Мак-2014», були проведені заходи з метою встановлення осіб, які причетні до незаконних операцій з наркотичними речовинами, в ході яких за місцем проживання ОСОБА_14 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на території присадибної ділянки було виявлено та вилучено 15 рослин коноплі. (Т.1 а.п. 127);
-заяву ОСОБА_14 , згідно якої остання надала добровільну згоду на огляд території її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (Т.1 а.п. 128);
-протокол огляду місця події від 04.07.2015 року, в ході якого оглянуто територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено 15 рослин зеленого кольору, зовні схожі на коноплі (Т.1 а.п. 129-134);
-висновок експерта № 583 від 07.07.2015 року, відповідно до якого надані рослини, є рослинами роду конопля, які є нарковмісними рослинами, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол. (Т.1 а.п. 138-141);
-постанову про здачу речових доказів на зберігання від 29.10.2015 року, згідно якої 15 рослин коноплі, ПЕТ пляшку з рідиною коричневого кольору концентратом макової соломи (опій екстракційний) вагою 0,024 г, подріблену речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс (мариухуана) вагою 1, 34 г, ПЕТ пляшка з екстрактом канабісу вагою 0, 109 г, каструля з маковою соломою вагою 32, 845 г та опієм екстракційним вагою 0,599 г., передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кіровоградським МВ УМВС. (Т.1 а.п. 197).

Тому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо виправдання Шпильового за ч. 2 ст. 310 КК України у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, оскільки жоден з допитаних свідків не зміг впевнено вказати, що трава виявлена на городі була культивована. Інших достовірних доказів про те, що кущі коноплі вирощувалися чи оброблялися обвинуваченим ОСОБА_9 суду не представлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та особливо тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше судимий, має непогашену судимість. Врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та дійшов правильного висновку, призначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкцій інкримінованих статтей кримінального закону з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого стосовно того, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону неповно, однобічно та упереджено розглянув кримінальне провадження є необґрунтованими та безпідставними. Так, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції розгляд даного кримінального провадження проведено із дотримання вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно та неупереджено, порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні доказів та доведенні їх перед судом, та порушення прав на захист обвинуваченого судом не допущено, дане підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом судових засідань. Крім того, на переконання колегії суддів суд правильно оцінив зібрані докази по епізоду замаху на вбивство. Висновки суду, викладені у вироку по даному епізоду повністю відповідають дійсним фактичним встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд застосував закон про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню.

Також, доводи захисника та обвинуваченого стосовно того, що суд першої інстанції не врахував те, що докази зібрані по кримінальному провадженню не підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні замаху на вбивство є необґрунтованими та безпідставними. На переконання колегії суддів вина ОСОБА_9 по даному епізоду повністю підтверджується вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

При цьому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно визнання належними та допустимими доказами показання свідків ОСОБА_13 , Табачинського, ОСОБА_11 у тій частині, у якій вони є показаннями з чужих слів, а саме щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 які їм стали відомі від самого потерпілого, а тому доводи сторони захисту стосовно недоведеності вини ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки судом першої інстанції покладено в основу вироку тільки показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які не були очевидцями скоєння кримінального правопорушення, а давали показання у судовому засіданні з чужих слів, тобто зі слів потерпілого ОСОБА_10 , який не допитувався в судовому засіданні, так як помер від цирозу печінки в жовтні 2015 року та відсутність інших доказів вини є необґрунтованими та безпідставними, оскільки дані показання ґрунтуються на поясненні самого потерпілого, який відразу після зустрічі з ОСОБА_9 та по шляху до лікарні розповів їм про події 03.07.2015 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який наніс ножове поранення в шию, що мало місце 03.07.2015 року по АДРЕСА_3 .
Крім того, будь-яких підстав для обмови ОСОБА_9 зазначенні особи не мають, тому їх показання є достовірними і переконливими, при цьому мають істотне значення для встановлення фактичних обставин, оскільки допитати потерпілого безпосередньо неможливо. Показання вказаних свідків, на переконання колегії суддів є належними і допустимими, взаємоузгоджуються з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами та повністю відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними доводи обвинуваченого та його захисника стосовно того, що суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у мотивувальній частині не надав оцінку доказам на які він вказував під час судового розгляду з точки зору їх належності та допустимості, не навів у своєму рішенні й доказів наданих стороною обвинувачення, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та що не відомо якими доказами підтверджується умисел на вбивство потерпілого, який мав легкі тілесні ушкодження і смерть його не пов`язана з подіями злочину і невідомо при яких обставинах утворилися тілесні ушкодження, а також що жодному із свідків обставини злочину не відомі, а показання з чужих слів, які не перевірені на достовірність у особи на яку посилаються свідки в порушення права на захист не можуть бути покладені судом на доведеність його вини, оскільки дані доводи спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_13 , яка показала, що 03.07.2015 року біля 21.00 год. знаходилася по місцю свого мешкання по АДРЕСА_3 , де проживала разом зі своїм братом ОСОБА_10 . Вона бачила, що до них додому прийшов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшов на вулицю. Через короткий проміжок часу, близько 3-5 хвилин, її брат забіг у двір та повідомив, що його підрізав ОСОБА_9 , а також вона побачила рану на шиї ОСОБА_10 . Потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 пояснили, що зі слів ОСОБА_10 дізналися, що його вдарив ножем ОСОБА_9 .

Доводи обвинуваченого стосовно відсутності в його діях складу злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також що з матеріалів справи вбачається відсутній зв`язок між легкими тілесними ушкодженнями і смертю потерпілого у зв`язку з чим кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підлягає закриттю є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження згідно висновку судово-медичної експертизи №1228 від 25.08.2015 року, у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 удар ножем в життєво-важливий орган - шию. Локалізація удару дає підстави вважати, що обвинувачений передбачав або міг передбачати наслідки своїх протиправних дій, бажав їх настання або свідомо допускав, але не довів свій злочинний намір до кінця з обставин, які не залежали від його волі.
Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пояснили, що при розмові ОСОБА_10 розповів, що ОСОБА_9 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір. Дана обставина також підтверджується поясненнями матері обвинуваченого ОСОБА_14 , яка підтвердила, що у вечорі 03.07.2015 року її син ОСОБА_9 тривалий час був відсутній вдома.

Також необґрунтованими та безпідставними є доводи обвинуваченого та його захисника з приводу відсутності в його діях складу злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки поняті ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підтвердили, що співробітниками поліції проводився огляд в результаті якого було знайдено наркотичні засоби без їх участі.
Так допитані у судовому засіданні суду апеляційної інстанції в ходу судового слідства в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили, що були запрошені співробітниками міліції в якості понятих.
Згідно дослідженого судом апеляційної інстанції протоколу огляду місця події вони були запрошені в якості понятих та огляд був розпочатий проводився та закінчений у присутності вказаних понятих. У їх присутності було виявлено наркотичні засоби. Тобто вищевказаний огляд місця події був проведений слідчим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та є належним та допустимими доказом вини обвинуваченого у вчиненні вищевказаного інкримінованого йому злочину. Згідно дослідженого судом апеляційної інстанції протоколу огляду місця події вони були запрошені в якості понятих та огляд був розпочатий проводився та закінчений у присутності вказаних понятих. У їх присутності було виявлено наркотичні засоби.
Крім того вина обвинуваченого підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Обвинуваченим в апеляційній скарзі зазначалося про порушення кримінального провадження відносно працівників РВП в Кіровоградській області, які змушували його підписати чисті аркуші паперу та писати під диктовку та вчинення на нього тиску.

Разом із тим, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова від 17.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0000049 від 22.05.2017 року розпочатого за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_23 за фактом нанесення співробітниками Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області (на даний час Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області) ОСОБА_9 тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України в діянні співробітників Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області (на даний час Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області).

24 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда постанову слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано.

Натомість постановою слідчого слідчого відділу управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури з процесуального керівництва прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_24 кримінальне провадження №0000049 від 22.05.2017 року за фактом нанесення співробітниками Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області (на даний час Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області) ОСОБА_9 тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України в діянні співробітників Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області (на даний час Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області).

При цьому колегія суддів також враховує, що ОСОБА_9 про вчинення відносно нього фізичного та психологічного тиску не зазначав слідчому судді на стадії досудового розслідування під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, доводи обвинуваченого та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що суд першої інстанції фактично не зарахував у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення 04.07.2015 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі частково обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, як вбачається із вироку, суд першої інстанції зарахував строк попереднього ув?язнення обвинуваченому з 04.07.2015 року по 20.06.2017 року.

Разом із тим, Верховний Суд у рішенні від 13.03.2018 року у справі №440/853/17, провадження №51 -722км 17 прийшов до висновку, що у випадку коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Більше того згідно правових позицій викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (Справа №663/537/17, провадження №13-31кс18) також слід зараховувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили, включно.

Враховуючи вище викладене, колегія судів доходить висновку що обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув?язнення з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають задоволенню частково, вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2018 року стосовно ОСОБА_9 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 20 травня 2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_25 Ремез