Провадження № 11-кп/4820/265/19
Справа № 675/2567/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2019 року ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні заяви про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2016 році».
Відмовляючи в задоволенні заяви про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що посвідчення дитини, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, є недійсним, оскільки воно діяло до повноліття ОСОБА_8 ; не надав також засуджений будь-яких підтверджуючих доказів того, що він має одного із батьків, що досягли 70-річного віку, або визнані інвалідами першої групи.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році». Посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що в засудженого є батько, який є інвалідом першої групи, хворіє та потребує постійного догляду. Засуджений є єдиною працездатною дитиною у своїх батьків.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримував апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, в тому числі, витребувані документи апеляційним судом з приводу обставин, на які посилається апелянт, та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року звільнення від відбування покарання скасовано та ОСОБА_8 направлено для відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;
б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;
в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1 - 4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року N 1348/5/572;
ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");
е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;
є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Посилання засудженого про наявність у нього батька, який є інвалідом першої групи та потребує догляду, як підстави для скасування оскарженої ухвали та задоволення його клопотання не можуть бути врахованими. Апеляційним судом встановлено, що батько засудженого помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 19 листопада 2018 року, наданого на запит апеляційного суду (а.м.к.п. 62), довідкою Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду Вінницької області та довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області.
Закон України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22 грудня 2016 році набрав чинності 7 вересня 2017 року. Згідно даних Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області, виписки МСЕК, за наслідками первинного огляду інвалідність І групи батьку засудженого ОСОБА_9 була встановлена 15 травня 2018 року (та 16 листопада 2018 року пенсійну справу закрито в зв`язку зі смертю пенсіонера) (а.с. 59, 60-61).
Тобто, на час набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» батько засудженого не був визнаний інвалідом І групи, що виключало можливість застосування до нього положень п. є ст. 1 цього Закону.
Відсутні підстави для застосування щодо засудженого положень п. е ст. 1 цього Закону, зважаючи, що ОСОБА_8 , який перебував на обліку, як дитина, що потерпіла від аварії на Чорнобильській АЕС, був знятий з обліку 27 березня 2011 року, що підтверджується також даними довідки Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (а.с.80).
За таких обставин підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_8 п.п. е, є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» немає.
Ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою і підстави для її скасування чи зміни відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення.

Судді