1Справа № 335/3432/16-к 1-кп/335/20/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000471 від 01 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-технічна, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 28.02.2002 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 20.03.2002 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.4 ст. 185, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 17.06.2003 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 23.07.2005 року на підставі ст. 3-Б Закону України «Про Амністію» від 31.05.2005 року, звільнений від відбуття покарання;

- 07.12.2006 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 13.11.2007 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 05.03.2010 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 28.10.2010 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 09.12.2012 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 29.07.2014 року умовно достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутний строк покарання 1 рік 3 місяці 4 дні;

- 27.04.2016 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, засуденого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці

- у вчиненні крмінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 14.02.2006 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік 6 місяців;

- 25.12.2006 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України, засудженого до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень;

- 02.04.2008 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 297, ч.1 ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 08.09.2010 року умовно достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутний строк покарання 10 місяців 21 день;

- 24.10.2011 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 27.11.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше неодноразово судимі за вчинення корисних злочинів, судимість за які у встановленому порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не стали, та знов вчинили корисливий злочин при наступних обставинах.

01 лютого 2016 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вул. Перемоги та вул. Сталеварів в м. Запоріжжі, вступили між собою в злочинну змову, направлену на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу. Про свої злочинні наміри вони повідомили ОСОБА_8 , якому також запропонували вчинити злочинні дії, на що останній відмовився.

Приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на автомобілі ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , під керування останнього, прибули на бул. Шевченко у м. Запоріжжя, навпроти ДК "Дніпроспецсталь", після чого ОСОБА_6 , який мав при собі елетрошокер та ОСОБА_7 , з метою реалізувати раніше вказаний злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, направились у бік вул. Правди в м. Запоріжжі.

Приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись навпроти буд. 13 по вул. Правди, у м. Запоріжжя, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побачили потерпілого ОСОБА_10 та підійшли до останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого який зазнав нападу, ОСОБА_6 дістав елетрошокер, який тримав при собі, та діючи умисно, з корисливих мотивів, не очікувано для потерпілого, погрожуючи застосуванням вказаного електрошокера, а саме: приставивши до шиї потерпілого вказаний електрошокер, наказав останньому віддати його цінні речі. Не дочекавшись виконання своїх вимог, ОСОБА_6 , дістав з карману потерпілого ОСОБА_10 належний останньому мобільний телефон в корпусі чорного кольору фірми „Nokia225 (Microsoft Mobile RM-1011)», залишкова вартість якого згідно висновку експерта №291 від 14.03.2016 року на момент скоєння злочину, складає 1002 гривні 63 копійки, на що потерпілий почав кричати та звати на поміч.

В свою чергу, ОСОБА_7 , який весь час знаходився в безпосередній близькості від ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 , діючи відповідно до раніше вказаної злочинної змови з ОСОБА_6 , дістав з під своєї куртки предмет, зовнішньо схожий на пістолет, та почав погрожувати його застосуванням відносно потерпілого ОСОБА_10 , вимагаючи від останнього перестати кричати, таким чином чинити супротив злочинним діям його та ОСОБА_6 .. Усвідомлюючи можливість застосування відносно нього насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_10 , втік з місця вчинення відносно нього злочинних дій та звернувся до співробітників поліції, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затриманні.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1002 гривні 63 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 01.02.2016 року, у вечірній час доби, перебуваючи в районі б. Шевченко у м. Запоріжжі, за попередньою змовою з ОСОБА_7 здійснили напад на потерпілого ОСОБА_10 за обставин, викладених у обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав повністю. Від дачі пояснень відмовився.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 та незважаючи на не визнання вини з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, даними протоколів процесуальних дій та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Допитаний в ході судового розгляду 01.11.2016 року потерпілий ОСОБА_10 , пояснив, що 01.02.2016 року він вийшов з дому у справах, в напрямку вул. 12 Квітня у м. Запоріжжя. Коли він повертався додому за місцем проживання АДРЕСА_3 , приблизно о 19-00 годині, на рогу сусіднього будинку, він побачив двох чоловіків, які йшли йому на зустріч. Чоловіки перебували у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, про що свідчила їх хода. Один з них, як потім з`ясувалось ОСОБА_6 , палив цигарку. Коли вони порівнялись з ним, ОСОБА_6 запитав чи не має у нього запальнички. Щоб уникнути конфлікту він дав ОСОБА_6 запальничку. Останній взяв запальничку, оглянув та повернув. Після того як він узяв запальничку, ОСОБА_6 схопив його за шию та вдарив кулаком у грудну клітину. Від удару він впав і почав відповзати назад. ОСОБА_6 дістав електрошокер чорного кольору, та почав їм погрожувати, ледве не діставши голови. У цей час ОСОБА_6 достав з його кишені мобільний телефон „Nokia. Другий телефон марки „LG випав з кишені під час падіння від удару. Другій чоловік, як потім з`ясувалось ОСОБА_7 , знаходився позаду ОСОБА_6 .. У той час коли ОСОБА_6 дістав електрошокер, він бачив як ОСОБА_7 розстебнув свою куртку і почав діставати предмет, він не зрозумів, що саме, але вважав, що це пістолет. Коли він знаходився на землі, дуже злякався і почав кричати, на що і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у грубій формі казали йому замовкнути. В подальшому він відповз від нападників, піднявся і побіг у бік б. Шевченко, де побачив патрульний автомобіль поліції. Він підбіг до патрульного автомобілю і розповів поліцейським про напад. Після чого сів у салон автомобілю і під час патрулювання вказав на нападників, які відразу ж були затримані.

Допитаний в ході судового розгляду 23.02.2017 року в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайомий. У лютому 2016 року, точну дату не пам`ятає, приблизно о 18-00 годині, він разом з ОСОБА_9 , на автомобілі під керуванням останнього, забрали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були у стані алкогольного сп`янінні, біля 6-ої лікарні. Планували їхати в бік Запоріжжя Лівого. Під час руху ОСОБА_6 пропонував у кого не будь щось забрати, але ніхто з присутніх не відповів. На б. Шевченко, біля Палацу культури, на вимогу ОСОБА_6 , вони зупинилась, так як останній хотів купити пляшку пива. ОСОБА_6 вийшов і пішов через дорогу у бік ларьків. Він та інші залишилась в салоні автомобілю. Через деякий час вони побачили ОСОБА_6 на протилежній частині дороги між будинками де він штовхався с невідомим. ОСОБА_7 вийшов з автомобілю і підійшов до місця конфлікту. Освітлення було поганим, він бачив лише силуети, які штовхались. Потім він вийшов і пішов у протилежному напрямку до туалету. Повернувшись через п`ять хвилин, побачив що ОСОБА_7 стоїть біла кафе на протилежній стороні дороги поруч з поліцейським, а також поліцейські автомобілі. ОСОБА_6 стояв біля автомобілю на якому вони разом їхали. В подальшому поліцейські знайшли електрошокер під пасажирським сидінням їхнього автомобілю. Хто його туди поклав, йому не відомо.

Допитаний в ході судового розгляду 13.02.2018 року в якості свідка ОСОБА_12 пояснив що, взимку 2016 року, у вечірній час, в ході відпрацювання району на службовому автомобілі з напарником ОСОБА_13 , поблизу фонтану на б. Шевченко у м. Запоріжжі до них підбіг чоловік, який повідомив, що на нього напали двоє невідомих та під загрозою застосування електрошокеру забрали мобільний телефон. Потерпілого посадили в салон службового автомобілю і почали пошук нападників. На перехресті вул.. Правди та б. Шевченко побачили двох чоловіків на яких вказав потерпілий, як на осіб, які забрали мобільний телефон. Підійшли до них. Телефону у них не було. Інші подробиці не пам`ятає. Після чого було викликано СОГ.

Від допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , сторона обвинувачення відмовилась.

Крім того у ході судового слідства судом досліджено письмові докази:

- рапорт дільничного інспектора ЄО №1868 від 01.02.2016 року, відповідно до якого 01.02.2016 року о 19-19 год. до Орджонікідзевського ВП Ленінського відділу ГУНП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що звернувся свідок про те, що бачив як по АДРЕСА_4 двоє невідомих били чоловіка, а чоловік гучно кричав щоб вони не забирали його речі (т.2 а.с. 104);

- витяг з кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000471 від 01.02.2016 року за заявою ОСОБА_10 (т.2 а.с. 105);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_10 від 01.02.2016 про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_10 вказував про те, що невідомі 01.02.2016 року приблизно о 19-30 год. по вул. Правди,13 відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном „Nokia в корпусі чорного кольору, при цьому погрожували шокером (т.2.106);

- протокол огляду місця події від 01.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого за участю понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , оглянуто ділянку місцевості розташованої навпроти будинку №13 по вул.. Правди у м. Запоріжжя. За вказаною адресою знаходиться проїзна частина та пішохідна зона по вул. Правди. Пішохідна зона яка розташована ближче до пр. Леніна має асфальтове покриття з деревами. Оглядом встановлено, що ділянка місцевості добре освітлена. Візуально камери відео спостереження не виявлено. В ході огляду земельної ділянки біля житлового будинку було виявлено мобільний телефон марки „LG в корпусі чорного кольору „слайдер з сім-карткою ПрАТ „Київстар в середині, батареєю та задньої кришкою. Наклейка з ІМЕІ кодом відсутня. Зазначений телефон було упаковано в спец пакет №2761234. Поруч з телефоном „LG, приблизно в 3-5 метрах виявлено мобільний телефон „Microsoft RM-1011 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 . ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без сім-карти. В ході обробки задньої панелі телефону спецзасобом було виявлено та вилучено 2 СПУ і упаковано в спецпакет №2761232. Мобільний телефон „Microsoft також було вилучено та упаковано в спец пакет №2761235. Більше нічого не вилучалось (т.2 а.с.107-112);

- заява ОСОБА_9 про надання згоди на огляд належного йому автомобілю ВАЗ-2106 д.н.з НОМЕР_1 (т.2 а.с.113);

- протокол огляду від 01.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості розташованій по б. Шевченко у м. Запоріжжі навпроти Палацу культури „Дніпроспецсталь. За зазначеною адресою розташований автомобіль ВАЗ-2106 д.н.з НОМЕР_1 в кузові синього кольору. В ході огляду салону вказаного автомобілю між переднім пасажирським сидінням та підлогою виявлено пластиковий предмет в корпусі чорного кольору зовні схожий на електричний шокер, який вилучено та упаковано в спец пакет №2387154 (т.2 а.с.114-118);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вчинила на нього напад 01.02.2016 року та заволоділа мобільним телефоном „Nokia (т.2 а.с.119-124);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка вчинила на нього напад 01.02.2016 року та заволоділа мобільним телефоном „Nokia (т.2 а.с.125-130);

- висновок експерта №291 від 14.03.2016 року судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону в корпусі чорного кольору „Nokia 225 (Microsoft Mobile RM-1011) на момент вчинення злочину, тобто на 01.02.2016 року може складати 1002 грн. 63 коп.(т.2 а.с.136-141);

- висновок експерта №271-д від 23.02.2016 року судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження), відповідно до якого, сліди пальців рук розмірами 17х28 мм та 13х22 мм, вилучені 01.02.2016 року при огляді місця події, а саме ділянки місцевості по вул.. Правди, 13 в м, Запоріжжя, залишені відповідно великим пальцем лівої руки та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.147-153);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №982, складеному о 21-20 годині 01.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.195);

В ході судового розгляду досліджені речові докази, зокрема електрошокер чорного кольору, вилученого в ході огляду салону автомобілю ВАЗ-2106 д.н.з НОМЕР_1 , відповідно до протоколу огляду від 01.02.2016 року.

Суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доведена у повному обсязі сукупністю доказів, які логічні, послідовні і взаємоузгодженні, підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено. Суд бере до уваги викладені докази при постановлені вироку.

Разом з тим, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_11 про те, що перебуваючи на б. Шевченко, біля Палацу культури, ОСОБА_6 вийшов з автомобілю сам, а ОСОБА_7 залишився в автомобілі, а також, що ОСОБА_7 відмовився від пропозиції ОСОБА_6 „у кого не будь щось забрати, так як ці свідчення спростовуються іншими доказами, зокрема показами потерпілого ОСОБА_10 та дослідженими письмовими доказами.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , суд розцінює як бажання уникнути відповідальності і його доводи не приймає як необґрунтовані, так як вони спростовуються вищезазначеними доказами, зокрема поясненнями потерпілого.
Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України як розбій, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою групою осіб.

При визначенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав себе винним, щиро кається, раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері з 17.10.2002 року з діагнозом „Психічні та поведінкові розлади, внаслідок поєднаного вживання опіатів. Синдром залежності, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який винним себе не визнав, раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, в період з 27.09.1997 року по 25.08.2006 року знаходився на обліку у психоневрологічному диспансері з діагнозом „Не соціалізований розлад поведінки.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України є визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинувачених, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції їх від суспільства.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи №291 від 14.03.2016 року в сумі 439 грн. 80 коп., судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) №271-д від 23.02.2016 року в сумі 527 грн. 76 коп., на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 02.02.2016 року з моменту фактичного затримання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 02.02.2016 року по 03.09.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 23.10.2018 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 02.02.2016 року по 23.02.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи №291 від 14.03.2016 року в сумі 439 грн. 80 коп., судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) №271-д від 23.02.2016 року в сумі 527 грн. 76 коп.

Речові докази:

- електрошокер знищити;

- мобільний телефон „Nokia 225 (Microsoft Mobile RM-1011), сім-карту „Київстар, мобільний телефон „LG повернуто ОСОБА_10 під розписку;

- мобільний телефон „Nokia, сім-карта „МТС, гарнітура „Samsung, грошові кошти у розмірі 1 гривня, медичні документи на 3-х аркушах, кредитна картка „Приватбанк повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон „Nokia 1202-2, сім-карта „МТС, чотки чорного кольору, грошові кошти у розмірі 24 гривні, зв`язка ключів, запальничка „ВІС, листки паперу з записами повернути ОСОБА_7 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1