Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1581/19
№ провадження 1-кп/541/255/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюб, Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого дорожнім робітником ПрАТ «Миргородський Агрошляхбуд», не одруженого, утриманців не маючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 08.07.2019 близько 16.00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Зелений Кут Миргородського району, маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення офіційного документу, а саме універсальної картки АТ КБ «Приватбанк», з корисливого мотиву, з метою використання вказаної універсальної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_5 , переслідуючи ціль незаконного збагачення та мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, із салону службового автомобіля марки «Газель», ДНЗ НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі автодороги «Савинці- Зелений кут», скориставшись відсутністю власника, діючи таємно, з одягу ОСОБА_5 , таємно викрав універсальну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 ,на ім`я останнього, яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Дії ОСОБА_4 за даним епізодом злочинної діяльності кваліфіковано по ст. 357 ч.1 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім цього, в той же день 08.07.2019, близько 18.30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переслідуючи ціль незаконного збагачення та мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Миргород, по вулиці Данила Апостола, 3, маючи при собі раніше викрадену універсальну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , знаючи пін-код картки, оскільки перебував із потерпілим у дружніх відносинах, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись банкоматом відділення банку АТ «А-Банк» розташованого в м. Миргород по вул. Данила Апостола, 3, зняв грошові кошти в розмірі 6000 гривень, двома транзакціями, спочатку в сумі 5000 гривень та в подальшому в сумі 1000 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 6000 гривень.

Дії ОСОБА_4 по даному епізоду злочинної діяльності кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

17 липня 2019 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 : по ст. 357 ч. 1 КК України у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510 грн.; по ст.. 185 ч.1 КК України у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. На підставі ст. 70 ч.1 КК України узгоджено призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України. Дані злочини згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 липня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000520.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- по ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень ).
- по ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовими доказами по справі: грошовими коштами в сумі 1600 грн. та мобільним телефоном марки Samsung Galaxy Note 5 ІМЕІ 1 № НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_4 S/ НОМЕР_5 у корпусі білого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_4 , дозволити йому розпоряджатися на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6