УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 , 26.07.2019 року, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України, за вироком Замостянського районного суду міста Вінниці від 15.06.2012, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності.

Так, 09.12.2018 о 14:55 годині ОСОБА_4 , перебував в приміщенні супермаркету «Гаманець», що розташований за адресою: місто Вінниця, проїзд Станіславського, 7, та в якому прово дить господарську діяльність ТОВ «Фірма «Союз-Партнер», побачив на торговому прилавку два цифрових годинника Bluetooth Speaker T1-LCD, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з вказаного прилавка взяв два цифрових годинника Bluetooth Speaker T1-LCD, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4 від 09.01.2019 становить 636,30 гривень, та помістив їх до внутрішніх бокових кишень своєї куртки. Після цього, ОСОБА_4 вийшов із магазину, не розрахувавшись за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Фірма «Союз-Партнер» в особі ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 636 гривень 30 копійок

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, українцю, громадянину України, з середньою освітою, розлученому, тимчасово непрацюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому: 23.10.2002 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі; звільнився з місць позбавлення волі 12.09.2003 року по застосуванню амністії (в силу ст.89 КК України не судимий); раніше судимому: 26.12.1995 року Ленінським районним судом м. Вінниця за ст.17, ст. 81, ч. 3 ст. 89, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 25.12.1997 умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 17 днів (судимість не погашена); 01.12.2006 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі( судимість не погашена); 10.06.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі (судимість не погашена); 09.07.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (звільнений 11.05.2010 умовно-достроково з не відбутим строком покарання 5 місяців 17 днів) (судимість не погашена); 15.06.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі (звільнився 09.12.2015 по закінченню строку відбування покарання. (судимість не погашена) - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту представника потерпілого, протоколом допитів свідків, протоколом тимчасового доступу, та іншими матеріалами.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти нові кримінальні правопорушення в майбутньому, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме домашній арешт може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор просила клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби.
ПідозрюванийОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та підозрюваного ОСОБА_4 , дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч. 1, 2 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 10.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
26.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також враховуючи особу підозрюваного, а саме те, що останній зареєстрований, має постійне місце проживання, однак розлучений, осіб на утриманні не має, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, не працює, тобто не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, наведене свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та намір останнього вчиняти нові злочини, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме домашній арешт в нічний період доби із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 ,тобто до 26 вересня 2019 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 26.09.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя