Єдиний унікальний номер: 448/326/19
Провадження № 1-кп/448/94/19
У Х В А Л А

Іменем України

03.06.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000086 від 17.02.2019р. про обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Мостиського районного суду Львівської області 14.03.2019 року з Городоцької місцевої прокуратури Львівської області надійшов обвинувальний акт, який складений старшим слідчим СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_8 , затверджений 21.02.2019 року заступником начальника Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000086 від 17.02.2019р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також реєстр матеріалів досудового розслідування
Кримінальне провадження підсудне Мостиському районному суду Львівської області.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, вважала, що є всі підстави для призначення судового розгляду, оскільки особа обвинуваченого встановлюється на стадії судового розгляду.

Вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора та учасників судового провадження, розглянувши питання можливості призначення справи до судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування, відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Статтею 291 КПК України встановлено вичерпний перелік вимог до обвинувального акта. Невідповідність акта вимогам інших нормативно-правових актів, в тому числі й щодо діловодства в органах прокуратури, не є підставою для його повернення прокурору, рівно як і будь-які недоліки додатків до нього (реєстру матеріалів досудового розслідування, розписок тощо).

Згідно із п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення особою певного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Таким чином, формулювання прокурором у обвинувальному акті обвинувачення як констатація факту вчинення особою певного діяння, яке є злочином за КК України, з точки зору процесуального законодавства не є порушенням принципу презумпції невинуватості особи.
Як передбачено ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту

Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копій зазначених вище процесуальних документів, «по батькові» особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, значиться як « ОСОБА_9 », тобто органом досудового розслідування встановлено анкетні дані обвинуваченого як « ОСОБА_7 ». При цьому, з наданого обвинуваченим для огляду суду оригіналу належного йому паспорта громадянина України вбачається, що вірним його (обвинуваченого) по-батькові є « ОСОБА_10 ». Із вимоги про судимість, довідок щодо перебування на психіатричному та наркологічних обліках відомо, що такі складені на ОСОБА_7 , а не на ОСОБА_6 .
При цьому, прокурор в судовому засіданні суду не пояснила, на підставі яких документів органом досудового розслідування встановлювались анкетні дані особи підозрюваного (обвинуваченого). Тобто, зазначені анкетні відомості щодо обвинуваченого - « ОСОБА_7 » (а правильно « ОСОБА_6 ») в ході досудового розслідування даного кримінального провадження були неналежним чином встановлені, оскільки такі відомості не відповідають відомостям, що зазначені в оригіналі паспорта останнього.
Вказані обставини підтверджуються копіями сторінок паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Мостиським РВ УМВС України у Львівській області 21.10.1997р., долучених до матеріалів даного кримінально провадження.
Такі недоліки обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не можуть бути усуненні судом, оскільки дотримання вимог до обвинувального акту, передбачених ст.291 КПК України, є обов`язком та прерогативою органів досудового розслідування. Обвинувальний акт є основним процесуальним документом по результатах досудового розслідування кримінального провадження та повинен у повному обсязі відповідати вимогам, що визначені до нього нормами КПК України.
Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що оскільки встановлення особи обвинуваченого також здійснюється на стадії судового розгляду, то суд має призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Однак, відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Передбачена ч.1 ст.338 КПК України можливість прокурора під час судового розгляду змінити обвинувачення стосується лише зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення у випадку встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Тобто, таких підстав, як уточнення обвинувачення або виправлення в ньому помилок та описок, статтею 338 КПК України не передбачено.

Згідно ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписки про їх отримання, до початку судового розгляду забороняється, а тому з`ясувати ту обставину, відносно якої особи проводилось досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: кому повідомлено про підозру, а також прізвище ім`я по батькові якої підозрюваної особи міститься в інших процесуальних рішеннях органу досудового розслідування, суд позбавлений можливості.

Окрім того, кримінально - процесуальним законодавством не передбачено прийняття судом процесуальних рішень щодо виправлення анкетних чи будь-яких інших даних, зазначених в обвинувальному акті, в зв`язку з чим суд позбавлений законної можливості вносити зміни в обліково-статистичну картку по кримінальному провадженню, згідно якої відомості про обвинуваченого в графі «по батькові» значаться як « ОСОБА_9 », тобто саме так, як зазначено в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Завданням кримінального провадження визначено захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення.

Але не менш важливим його завданням є й охорона прав, свобод і законних інтересів інших суб`єктів провадження і, насамперед, підозрюваного та обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку їх безпідставного порушення - захист шляхом відновлення в правах.

Європейський суд з прав людини зазначає, "що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою" ("Коем проти Бельгії" (2000 р.).

У разі встановлення і підтвердження відповідним процесуальним актом (постановою про закриття кримінального провадження, виправдувальним вироком), що особа була необґрунтовано піддана кримінальному переслідуванню, затримана чи взята під варту, піддана іншим заходам процесуального примусу, вона підлягає захисту за допомогою реабілітації, а порушені її особисті чи майнові права мають бути відновлені.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Таким чином, суд вважає, що зазначення в обвинувальному акті невірних анкетних відомостей про особу обвинуваченого є тим недоліком, без усунення яких не може бути призначений судовий розгляд і вказані недоліки, згідно з нормами КПК України, можуть бути усунуті лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Отже, під час проведення підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому з метою усунення зазначених вище недоліків та недопущення притягнення до кримінальної відповідальності не тієї особи, яка має відповідати за вчинення злочину, суд приходить до переконання про необхідність прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст.314 КПК України, - повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 17.02.2019р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1