ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1344/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №639/2343/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року, якою задоволено частково клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки РФ, громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «а» ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року задоволено частково клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки РФ, громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «а» ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації.
Відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год. наступного дня, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації.
Покладено на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик; не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, з населеного пункту, в якому він проживає; повідомляти вищезазначені органи про зміну місця проживання та місця роботи; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначено до 23.09.2019 року включно.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив наступне. До прокуратури Харківської області 14.03.2019 з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області надійшло повідомлення про затримання 13.03.2019 ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), 15 березня 1986 року, який розшукується компетентими органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «а» ч. 2 ст. 105, ч.1 ст. 222 КК Російської Федерації ( умисне вбивство, незаконне поводження зі зброєю). Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 обрана 23.01.2019 постановою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, останній оголошений 20.02.2019 у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол. Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_7 Генеральна прокуратури доручила прокуратурі Харківської області. 21.04.2019 строк тимчасового арешту ОСОБА_7 закінчився, у зв`язку з чим його було звільнено з-під варти. Посилання на той факт, що ОСОБА_7 звернувся до Державної міграційної служби України в Харківській області з метою отримання офіційного статусу біженця і на даний час заява перебуває на розгляді не підставою для відмови в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки надані стороною захисту довідки Бунаківської селищної ради Лозівського району Харківської області стосовно проживання ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною та дітьми 2017 та 2019 року народження, позитивної характеристики ОСОБА_7 за місцем проживання, жодним чином не встановлюють юридичного факту міцних соціальних зв`язків. Вказані довідки не підтверджують факт батьківства ОСОБА_7 , а також наявності у нього дружини, тем більше на утриманні. Суду, прокурору не було надано жодного документа, які б підтверджували вказані відомості, що свідчить про відсутність або недоведеність наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків. Вказана у довідках інформація, що ОСОБА_7 тривалий час проживає на території вказаної селищної ради без реєстрації свідчить про відсутність у нього постійного місця мешкання. Згідно даних ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_7 зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку на території Харківської області не значиться. Крім того, судом не було враховано тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 на території Російської Федерації злочинів, які за аналогією українського законодавства відповідають правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 263 та п.п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Санкція останньої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або життєве позбавлення свободи. Також не враховано можливість ухилятися ОСОБА_7 при перебуванні під домашнім арештом від видачі та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, про що свідчить знаходження останнього у розшуку впродовж тривалого часу з 09.10.2009 по дату його затримання 14.03.2019 р. Враховуючи викладене, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, підозрюваного та його захисників, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Ухвалою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації від 23.01.2019 р. (без номеру) відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку. Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_7 на території Російської Федерації, відповідають п.1 ч.2 ст.115 КК України (вбивство двох або більше осіб), ч.1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), максимальні санкції яких передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Отже, інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України є екстрадиційними.
13 березня 2019 року о 18-30 хв. в порядку ст.ст.208,582 КПК України працівниками Лозівського ВП ГУНП у Харківській області було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.105, ч.1 ст.222 Кримінального кодексу Російської Федерації (умисне вбивство, незаконне поводження зі зброєю), протокол затримання особи №26/86 від 13.03.2019 року.
14.03.2019 року прокурор Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , обґрунтовуючи його тим, що компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації. Відповідно до вимог ст.ст. 582, 583 КПК України просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2019 року клопотання прокурора задоволено.Відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. Строк тимчасового арешту ОСОБА_7 визначено рахувати з 13.03.2019 року до 21.04.2019 року включно.
16.04.2019р. до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_7 .
В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що 14.03.2019 до прокуратури Харківської області з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області надійшло повідомлення про затримання 13.03.2019 ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентими органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «а» ч. 2 ст. 105, ч.1 ст. 222 КК Російської Федерації ( умисне вбивство, незаконне поводження зі зброєю). Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 обрана 23.01.2019 постановою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, останній оголошений 20.02.2019 у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол. Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_7 Генеральна прокуратури доручила прокуратурі Харківської області. ОСОБА_7 розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочинам за п.1 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України і передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі. У звязку з тим, що строки притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинені ним злочини відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися, просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).
21.04.2019 строк тимчасового арешту ОСОБА_7 закінчився, у зв`язку з чим його звільнено з-під варти.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задоволено частково. Відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год. наступного дня, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації та покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик; не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, з населеного пункту, в якому він проживає; повідомляти вищезазначені органи про зміну місця проживання та місця роботи; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначено до 23.09.2019 року включно.
Вирішуючи питання про часткове задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя, посилаючись на ч. 1 ст. 585 КПК України, зазначив, що дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що після звільнення з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», 21.04.2019 ОСОБА_7 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю родиною дружиною та дітьми 2017 та 2019р.р.н., характеризується виключно позитивно, на всі виклики прибував за першою вимогою. Також судом враховано, що ОСОБА_7 звернувся до ДМС України в Харківській області з метою отримання офіційного статусу біженця і на даний час заява перебуває на розгляді та клопотання народного депутата ОСОБА_13 про взяття ним на поруки ОСОБА_7 і забезпечення у подальшому його видачі. З врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав необхідним обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи саме такий запобіжний захід достатнім для запобігання можливості спробам ОСОБА_7 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.
Колегія суддів не погоджується з даним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Відповідно до підп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.
Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи як зазначено у ст. 16 даної Конвенції. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Україна ратифікувала вказану Конвенцію, є її Стороною, а відповідне національне законодавство є узгодженим з цією Конвенцією.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями кримінального процесуального Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Як зазначено в п.10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, згідно з ч.2 ст.585 КПК України, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Вищезазначені вимоги закону слідчим суддею взагалі не були дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочинам за п.1 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України і передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі. При цьому, строк давності притягнення громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.
23.01.2019 ОСОБА_7 обрана міра запобіжного заходу постановою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, останній оголошений 20.02.2019 у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.
ОСОБА_7 тривалий час проживає на території Бунаківської селищної ради Харківської області без реєстрації, що свідчить про відсутність у нього постійного місця мешкання. Згідно даних ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_7 зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку на території Харківської області не значиться.
Розглядаючи клопотання прокурора та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не врахував наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів, відповідно до статті 585 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки РФ, громадянина Російської Федерації запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на строк до 12 місяців, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422, 584 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 16.04.2019 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки РФ, громадянина Російської Федерації запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на строк до 12 місяців, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Початок строку екстрадиційного арешту ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Виконання ухвали апеляційного суду доручити прокурору.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді