Справа № 487/6737/19
Провадження № 1-кс/487/7380/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника органу, бездіяльність якого оскаржується - слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,-
ВСТАНОВИВ:
09.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 27.08.2019 року він звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, з якої вбачається, що слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області розглядається кримінальне провадження №0002963 від 14.08.2019 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. В матеріалах даного кримінального провадження є покази потерпілого старшого сержанта патрульної поліції ОСОБА_6 , який проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського взводу №1 роти ТОР Управління патрульної поліції в Миколаївській області, та інших патрульних поліцейських, які надали свої неправдиві свідчення, звинувативши ОСОБА_3 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень. За такого, на думку заявника, в діях працівників патрульної поліції вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
На даний час відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 не внесені, в рамках заяви жодної слідчої дії не проводилось, із відповіді ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві вбачається, що заява не містить об`єктивних обставни, які можуть свідчити про вчинення працівниками УПП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК УКраїни. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 просить суд визнати бездіяльність начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, незаконною; зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, та провести повний та всебічний розгляд заяви у відповідності з вимогами КПК України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 обставини, викладені в скарзі, підтримували в повному обсязі, наполягали на її задоволенні.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 27.08.2019 року звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вказав про здійснення досудового розслідування слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області у кримінальному провадженні №0002963 від 14.08.2019 р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. На його думку в матеріалах цього кримінального провадження існують покази потерпілого - старшого сержанта патрульної поліції ОСОБА_6 , та інших патрульних поліцейських, які надали неправдиві свідчення, звинувативши його у злочині, що не відповідає дійсності. В підтвердження своїх тверджень заявник може надати СD диск з відео матеріалами, який спростовує всі звинувачення, передбачені ч. 2 ст. 345 КК України. З вказаного, на думку ОСОБА_3 , в діях працівників патрульної поліції вочевидь вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Листом начальника Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєв, ОСОБА_7 від 28.08.2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки вивченням змісту заяви встановлено, що вона не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення працівниками УПП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, стосовно заявника. Вона ґрунтується лише на припущеннях про протиправність їх дій, а тому не може вважатись такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя вважає, що зі змісту заяви ОСОБА_3 , поданої до ТУ ДБР у м. Миколаєві, вбачається незгода ОСОБА_3 з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яка пред`явлена у кримінальному провадженні №0002963. Всупереч вимогам ст. 214 КПК України, заява не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення працівниками Управління патрульної поліції у Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. Обгрунтовуючи скаргу на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 посилається на те, що, на його думку, він не має ніякого відношення до кримінального провадження №0002963, яке, нібито, сфабриковано проти нього, у нього існують сумніви щодо законності розгляду данного кримінального провадження. Маючи статус підозрюваного у кримінальному провадженні і фактично, висловлюючи незгоду з підозрою, ОСОБА_3 не позбавлений права доводити свою невинуватість у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законом, зокрема, оскаржувати процесуальні рішення слідчого у кримінальному провадженні №0002963, збирати і подавати слідчому, прокурору докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій; оскаржувати повідомлення слідчого, прокурора про підозру.
З урахуванням наведенного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 18.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1