Провадження № 1-кс/537/1180/2019
Справа № 537/2712/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на речові докази, а саме: ікону розміром приблизно 22x18 см., яка вироблена з дерева та металу (заду ікони наявна тканина, яка має пошкодження, спереду ікони зображена Божа Матір та Ісус, знизу ікони мається напис « ОСОБА_4 »), яку було вилучено 24.06.2019 року біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_5 .
На обґрунтування зазначених вище вимог клопотання, зазначено, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000733 від 19.04.2019 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України. Так, в період часу з 17:00 год. до 19:30 год. 18.04.2019 року з приміщення квартири АДРЕСА_2 , невстановлена особа, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, здійснила крадіжку двох старовинних ікон, які належать гр. ОСОБА_6 1965 року народження. 24.06.2019 року біля 3 під`їзду будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 , 1980 р.н., добровільно видав працівникам поліції ікону розміром приблизно 22x18 см., яка вироблена з дерева та металу (заду ікони наявна тканина, яка має пошкодження, спереду зображена Божа Матір та Ісус, знизу ікони мається напис «Казанська П.Б»). Дану ікону було вилучено та поміщено до пакету, зв`язано ниткою та опечатано паперовою биркою з підписами понятих, учасника та слідчого. Окрім цього, вищевказану ікону визнано речовим доказом, який зберігається в приміщенні ВП № 1 КВП. Беручи до уваги дані обставини та те, що вилучене майно може бути використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, з мотивів, наведених у ньому.
ОСОБА_6 , яка є власником майна на яке прокурор просить накласти арешт в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд клопотання проводити без її участі, проти накладення арешту не заперечує.
За викладених підстав, згідно з нормами ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали подані в його обґрунтування в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Слідче відділення ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного 19.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно витягу вбачається, що в період часу з 17:00 год. до 19:30 год. 18.04.2019 року з приміщення квартири АДРЕСА_2 , невстановлена особа, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, здійснила крадіжку двох старовинних ікон, які належать гр. ОСОБА_6 , 1965 року народження.
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2019 року вилучено ікону розміром приблизно 22x18 см., яка вироблена з дерева та металу (заду ікони наявна тканина, яка має пошкодження, спереду зображена Божа Матір та Ісус, знизу мається напис « ОСОБА_4 »).
Постановою про визнання речовим доказом від 24.06.2019 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000733, як речовий доказ ікону розміром приблизно 22x18 см., яка вироблена з дерева та металу.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місяця події, може бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речові докази, а саме: ікону розміром приблизно 22x18 см., яка вироблена з дерева та металу (заду ікони наявна тканина, яка має пошкодження, спереду зображена Божа Матір та Ісус, знизу мається напис « ОСОБА_4 »), яку було вилучено 24.06.2019 року біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію даної ухвали направити СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт, прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1