пр. № 1-кс/759/4313/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0005795 від 19.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2019 року на розгляд слідчого судді передано клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про накладення арешту та заборон здійснювати будь-як і реєстраційні дії на майно, що було предметом іпотечного договору від 20 лютого 2017 року, а саме: кв. АДРЕСА_1 , що є заставним майном в Кредитною спілкою «Зараз» , та належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження, використання та розпорядження а також на подальше проведення будівельних робіт.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що в період з 20.02.2017, невстановлені особи, шляхом обману, заволоділи правом власності на кв. АДРЕСА_1 .

20.02.2017 року між ОСОБА_6 та кредитною спілкою «Зараз» було укладено кредитний договір № КВ-00014/02-172105. Предметом кредитного договору являється 657 600 гривень, а ОСОБА_6 зобов`язана повернути дані грошові кошти 20.08.2017 року.

20.02.2017 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_6 та кредитною спілкою «Зараз» було укладено іпотечний договір

Відповідно договору іпотеки, предметом іпотеки за зазначеним договором являється: квартира АДРЕСА_1 .

З дня підписання кредитного договору ОСОБА_6 виплачувалися щомісячні платежі, згідно графіку виплати.

20.08.2017 року у зв`язку з скрутним матеріальним становищем між ОСОБА_6 та Кредитною спілкою «Зараз» було укладено внутрішній договір про продовження терміну виплати кредиту.

11.06.2018 року приватний нотаріус, Київського міського нотаріального округу, м. Києва ОСОБА_7 зареєстрував право власності кв. АДРЕСА_1 на Кредитною спілкою «Зараз» . Підставами виникнення права власності був договір іпотеки.

20.07.2018 року приватний нотаріус, Київського міського нотаріального округу, м. Києва ОСОБА_7 зареєструвала право власності кв. АДРЕСА_1 на ОСОБА_5 .

24.06.2018 року було подано позовну заяву до Святошинського районного суду м. Києва про визнання недійсним реєстрацію право власності на Кредитною спілкою «Зараз» та на сьогоднішній день рішення не прийнято.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 , яка являється предметом іпотечного договору від 20 лютого 2017 року, досудове розслідування вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, що завдасть матеріальної шкоди третім особам та збереження речового доказу.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки незастосування цього заходу зумовить труднощі зі збереження речового доказу чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт та заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії на майно, що було предметом іпотечного договору від 20 лютого 2017 року, а саме: кв. АДРЕСА_1 , що є заставним майном в Кредитною спілкою «Зараз» , та належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження, використання та розпорядження а також на подальше проведення будівельних робіт.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1