КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу директора СТОВ «Ліщинівське» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках СТОВ «Ліщинівське» (код ЄДРПОУ 3794555), у наступних банківських установах:

- АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 ;

- ПАТ «БАНК ВОСТОК» № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- ЧОДАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» місто Черкаси № 289028150;

- ЧЕРК.ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» місто Черкаси № 0044;

- АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» № НОМЕР_8 , шляхом заборони користуватися і розпоряджатися ними, з зупиненням видаткових операцій по вказаним рахункам, крім сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням директора СТОВ «Ліщинівське» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити. Згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт вказує на відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, посилаючись на ті обставини, що надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що посадовим особам СТОВ «Ліщинівське» про підозру не повідомлено. Також, згідно доводів апеляційної скарги діяльність даного товариства є законною, а грошові кошти, що містяться на арештованих рахунках, були отримані ним від здійснення законної господарської діяльності.

Одночасно ОСОБА_6 ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що СТОВ «Ліщинівське» не повідомлялось про розгляд клопотання прокурора про арешт майна та копії постановленого судом рішення не отримувало.

Апелянт, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення посадових осіб СТОВ «Ліщинівське», копія постановленого судом рішення останнім не надсилалась та на момент подачі апеляційної скарги не отримувалась, у зв`язку з чим приходить до висновку, що строк підлягає поновленню, як такий, що пропущено з поважних причин.

Що стосується посилань апелянта на незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, то колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Так, Слідчим управлінням ГУ СБ України в місті Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001962, розпочатому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПАТ «ДПЗКУ», директори та засновники інших юридичних осіб з метою незаконного привласнення кредитних коштів, виділених ПАТ «ДПЗКУ», залучили ряд підконтрольних підприємств, у тому числі СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555) до надання за завищеними цінами транспортно-експидеційних та інших послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу (зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки) залізничним транспортом ПАТ «Українська залізниця», перевалку та обслуговування зернових, чим спричинили ПАТ «ДПЗКУ» збитки в особливо великих розмірах, які у подальшому перераховувались на рахунки підприємств із ознаками фіктивності, що входять до конвертаційних центрів, обертались у готівку та розподілялись причетними до вчинення злочинів особами на власний розсуд.

Крім того, невстановлені досудовим розслідуванням особи організували «конвертаційний центр», до якого увійшли ряд підприємств, що господарської діяльності не здійснювали, натомість службові особи останніх під виглядом укладення нікчемних правочинів з надання послуг та постачання товарів надавали послуги у вигляді штучного формування податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки, а одержані під виглядом оплати поставлених товарів (виконаних робіт) кошти обертали у готівку з подальшим розподілом між співучасниками злочинів, що спричинило велику матеріальну шкоду державі.

Крім того, у ході розслідування кримінального провадження слідством встановлено, що службові особи ПАТ «ДПЗКУ», директор та засновники інших юридичних осіб з метою незаконного привласнення кредитних коштів, виділених ПАТ «ДПЗКУ» протягом 2013-2019 р.р. залучили ряд підприємств, одне з яких СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555).

Так, СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555) перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Черкаській області, адреса реєстрації: Черкаська область, Христинівський район, с. Ліщинівка, вул. Леніна, буд. 69, основний вид діяльності є вирощування зернових культур.

В ході аналізу фінансово-господарської діяльності СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555) встановлено, що дане підприємство сформувало незаконний податковий кредит для підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН» (), ТОВ «ІНАГРО ТС» (), ТОВ «Тім Агро Трейдінг» (), ТОВ «Чарек Торг» (), які створені та входять до складу транзитно-конвертаційної групи, яка надає послуги з мінімізації податкових зобов`язань та переведення грошових коштів в готівку через банківські рахунки підконтрольних суб`єктів господарювання. Вказані дії призводять до надання збитків державним інтересам України.

Крім того, встановлено, що керівника ТОВ «Чарек Торг» () громадянку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555) задіяне у протиправній схемі незаконного формування податкового кредиту для підприємств з ознаками «фіктивності», мінімізації податкових зобов`язань та переведення грошових коштів в готівку через банківські рахунки підконтрольних суб`єктів господарювання з метою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

Також, за результатами проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що СТОВ «Ліщинське» (код ЄДРПОУ 3794555) відкрито розрахункові рахунки у наступних банківських установах:

- АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 ;

- ПАТ «БАНК ВОСТОК» № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- ЧОДАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» місто Черкаси № 289028150;

- ЧЕРК.ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» місто Черкаси № 0044;

АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» № 2172;
Постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 від 21 березня 2019 року грошові кошти, що знаходяться на вказаних банківських рахунках визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001962.
Також, в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках СТОВ «Ліщинське» можуть бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність у арештованого майна ознак речових доказів спростовуються вище наведеними обставинами.
Ті обставини, що посадові особи СТОВ «Ліщинське» не перебувають у процесуальному статусі підозрюваних, то як зазначалося вище, арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь якої особи, при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення цього кримінального провадження.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання директора СТОВ «Ліщинівське» ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках СТОВ «Ліщинівське» (код ЄДРПОУ 3794555), у наступних банківських установах:

- АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 ;

- ПАТ «БАНК ВОСТОК» № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- ЧОДАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» місто Черкаси № 289028150;

- ЧЕРК.ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» місто Черкаси № 0044;

АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» № 2172, залишити без зміни, а апеляційну скаргу директора СТОВ «Ліщинівське» ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.
Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3478/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1