Справа № 127/3273/16-к
Провадження №11-кп/801/1118/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу та про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0007860 від 20.11.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешпіль Хмільницького району Вінницької області , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освіто, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 396 КК України
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшло контрольне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 396 КК України, відомості про які внесені 20.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007860.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовлено.
Продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою на 60 днів з 14.08.2019 до 11.10.2019 включно.
Продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою на 60 днів з 14.08.2019 до 11.10.2019 включно.
Продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів з 14.08.2019 до 11.10.2019 включно.

Захисник ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду від 14.08.2019 року, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , просила ухвалу скасувати, а відносно ОСОБА_7 обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що жодних ризиків зазначених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурором недоведено, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджає встановленню істини по справі, погоджується давати покази, має на утриманні одиноку матір, яка потребує його піклування, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, тому наміру переховуватися від суду немає, позбавлений можливості знищити, сховати чи спотворити будь які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення істини по справі.
Крім того, великий період часу до суду не з`являється потерпіла сторона, тому не може розпочатися судовий розгляд, який постійно переноситься, а ОСОБА_7 продовжує знаходитися під вартою.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 немає підстав стверджувати про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Доказів, які б підтверджували наміри ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення в клопотанні прокурора обгрунтовано на припущеннях, а відтак доводи зазначені в ухвалі суду є безпідставними.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вказав, що ОСОБА_7 на час затримання не навчався та не працював, постійного місця проживання у Вінниці немає, хоч і є особою, яка раніше не судима, однак надав інформацію спільникам про потерпілого, яка була використана для вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за місцем реєстрації ОСОБА_7 з одинокою матір`ю не проживав, шкоду потерпілим не відшкодував, шкода була відшкодована його матірю, допомоги слідству не надає, на даний час не встановлено місце перебування автомобіля потерпілого, тому суд вірно продовжив попередньо застосований запобіжний захід, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили застосувати запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 396 КК України.
19.02.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007860 скерований до суду, триває судовий розгляд.
Посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки суддя навів достатні та переконливі докази їх існування, з яких вбачається, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст. 187 КК України свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
Посилання захисника на наявність у обвинуваченого ОСОБА_12 міцних соціальних зв`язків, зокрема на те, що він має на утриманні одиноку матір, яка потребує догляду, а також той факт, що він утримується під вартою тривалий час, як на підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованими, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики, захистом не надано доказів щодо зазначених соціальних зв`язків.
Крім того, ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно оригіналу: Суддя: