Справа № 386/1011/19
Провадження № 1-кп/386/155/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 07.10.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, на утримані має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пільг не має, не депутата, стан здоров?я задовільний, не військовозобов?язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого що не має судимості,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, за таких обставин.

06 жовтня 2019 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , де знаючи, що власник домоволодіння ОСОБА_7 похилого віку та проживає одиноко, у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пройшов на територію вказаного домоволодіння де шляхом розбиття віконного скла проник в приміщення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаному житловому будинку ОСОБА_4 погрожуючи власнику будинку ОСОБА_7 застосуванням фізичної сили відкрито викрав у нього з рук кошти в сумі 600 грн., з вказаними коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду вказав, що злочин вчинив за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному, просив призначити йому мінімальне покарання.

Захисник в судовому засіданні вказав, що враховуючи те, що обвинувачений під час досудового розслідування розповів про всі обставини вчиненого ним злочину та щиро розкаявся, просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з?явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на п`ять років та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням 3 років іспитового строку та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та кваліфікує його дії, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 цього Кодексу, є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки характеристики Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №359/03-10 від 08.10.19 р. по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно.

Згідно довідок КЕП «Голованівська центральна районна лікарня» від 10.10.19 р. стан здоров?я ОСОБА_4 задовільний, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога. Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_4 такий, що не має судимості.

Суд приймає до відома досудову доповідь обвинуваченого надану Голованівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб); виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв?язку з відстрочкою.

Враховуючи національні та Європейські закони, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків; наявність обставин, які обтяжують покарання, до яких відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілої особи. Суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України. Підстав, для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Однак, на глибоке переконання суду виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання реально, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових злочинів. При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню у зв?язку з звільненням його від відбування покарання.

Частина 5 ст.72 КК України передбачає, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого суді від 10.10.19 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з моменту його фактичного затримання та обчислюється з 07 жовтня 2019 року 16 години 10 хвилин до 24 год. 00 хв. 05 грудня 2019 року включно. За вказаних обставин у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2019 року до дня фактичного звільнення з-під варти, тобто по 26 листопада 2019 року.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта, щодо проведення судово-трасологічної експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України. Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять ) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2019 року по 26 листопада 2019 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати та звільнити його з-під варти в залі суду негайно після проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-трасологічної експертизи від 21.10.2019р. в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) 08 грн.- на користь держави.
Речові докази по справі:

- аркуш паперу на якому сім відрізків прозорої липкої стрічки зі слідами пальців рук, які були вилучені в житловому будинку ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 в експертному пакеті 3935746, які зберігаються в кімнаті речових доказів Голованівського ВП ГУНП знищити;

- дактилокарта ОСОБА_4 в експертному пакеті 2791787, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП знищити;

- грошові кошти в сумі 300 гривень купюрами номіналом 200 гривень 1 штука та 50 гривень 2 штуки в спецпакеті національної поліції 0021245, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000442 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді

Суддя ОСОБА_1