Справа № 243/414/17
Провадження № 1-кс/243/2970/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 17 м. Слов`янська клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -,
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайоного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію
В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших людей, як з числа мешканців регіону так і з числа осіб особового складу збройних сил України, що є тяжкими наслідками.
Таким чином, дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період часу з квітня 2014 року до початку червня 2015 року та виразились у активній його участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалося вчиненням опору представникам влади.
Слідчий в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.09.2014,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.09.2014,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.10.2014,
- повідомленням про підозру ОСОБА_5 .
На даний час ОСОБА_5 переховується від правоохоронних органів та суду і його місцезнаходження в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який просив клопотання задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Так виходячи зі змісту частини 1 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлено про підозру.
Так, за загальним правилом КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором.
У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом:
?надіслання поштою, електронною поштою;
?врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»;
?врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене.
Однак, «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.
Аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати, що направлення особі повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку відповідатиме вимогам КПК України лише у випадку вручення поштового відправлення особисто підозрюваному.
Так, згідно частини 1 статті 136 КПК України, належним отриманням підозри є виключно розпис особи, у тому числі на поштовому повідомленні.
Тому, сам лише факт направлення поштою повідомлення про підозру, не є доказом належного вручення особі такого повідомлення.
Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного з моменту вручення їй особисто поштового відправлення, а не з моменту відправлення такого повідомлення слідчим.
Крім того стаття 135 КПК України передбачає можливість вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи для подальшої передачі.
Вичерпний перелік осіб, які є членами сім`ї, який використовується судами, визначений статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Так, це можуть бути особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
При цьому, вручення повідомлення про підозру будь-якій іншій, сторонній особі (брату, водію, охоронцю тощо) є незаконним та не тягне за собою набуття особою статусу підозрюваного.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було направлено йому поштою, чи вручено члену його сім`ї.
Прокурор в судовому засіданні не надав слідчому судді належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_5 повідомлення про підозру.
У зв`язку з чим застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній час будь яких запобіжних заходів, обмежень свободи дій чи обтяжень є незаконним та таким що суперечить вимогам чинного КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 135, 136,176-178, 197 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1