Справа № 487/8517/19
Провадження № 1-кс/487/8964/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив винести постанову, якою зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000179, відповідно до вимог п.2 ст. 55 КПК України вручити заявнику ОСОБА_2 пам`ятку про його процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні і залучити до провадження в якості потерпілого.

Скаргу обгрунтував тим, що 21.08.2019 року слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка була скасована процесуальним керівником у кримінальному провадженні 07.10.2019р. Після скасування постанови слідчий протягом місяця не вручив ОСОБА_2 пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, хоча він є потерпілим з 22.02.2019 року з часу подання заяви про кримінальне правопорушення.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України допускається оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає зокрема у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Зі змісту скраги встановлено, що ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000179 і залучити до провадження в якості потерпілого.

Проте КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті. Крім того, закон не встановлює строку на вчинення такої процесуальної дії слідчим як вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вимоги скарги ОСОБА_2 не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою.

Водночас слід також вказати, що в разі звернення ОСОБА_2 з клопотанням до слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій, сам факт нерозгляду цього клопотання в порядку ст. 220 КПК України, може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), але зі змісту вимог скарги ОСОБА_2 слідує, що ним питання про зобов`язання слідчого розглянути його клопотання ( в разі зі зверненням з таким) у строки та в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не ставилось.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1