пр. № 1-кп/759/974/19
ун. № 759/9974/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суду м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002613 від 10.04.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115; ч.1 ст.186; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

інші учасник: потерпілий - ОСОБА_11 ,

представник потерпілого ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

30.05.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0002613 від 10.04.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115; ч.1 ст.186; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заявили клопотання щодо повернення обвинувального ату прокурору, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 , посилаючись на те, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій встановлені невірно, а обвинувальний акт не відповідає вимогам КК та КПК України.

Прокурор, потерпілий та його представник заперечували щодо повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його відповідність вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, однак при вирішення питання про повернення обвинувального акту поклались на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши долучені до обвинувального акту додатки, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, а обставини, які ними зазначені, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав та можуть бути перевірені судом під час судового розгляду.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України з власної ініціативи

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК України. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, санкція якої передбачає покарання, зокрема у виді довічного позбавлення волі.

Положеннями ст. 384 КПК України передбачено, що прокурор, суд, зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжним. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Зазначених положень кримінального процесуального закону прокурор, направляючи обвинувальний акт до суду, не дотримався.

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, до нього не долучено письмового роз`яснення прокурора обвинуваченому ОСОБА_5 про можливість розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та про особливості такого розгляду. Право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист та порушення такого права може свідчити про порушення прокурором вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.

Невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, в силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, так як його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду та ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього. Разом з тим обвинувальний акт, а саме виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , містить лише посилання на довідку Київської міської клінічної лікарні № 17 та висновок експерта.

При цьому судом враховується, що такі фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак стороною обвинувачення вимоги ст.ст.91, 291 КПК України не виконані належним чином.

Статтею 338 КПК України передбачене право прокурора змінити обвинувачення в суді. Разом з тим варто зазначити, що вказані вище фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді, оскільки статтею 338 КПК України не передбачене усунення недоліків обвинувального акту в суді.

З урахуванням наведених підстав обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, прокурором подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, однак захисник та підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово до суду апеляційної інстанції не з`являлись, отже, ОСОБА_5 порушив умови застосування запобіжного заходу. Також прокурор посилається і на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, може впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, ухилитися від суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Також прокурор заявив клопотання та просив застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обґрунтовуючи їх тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, заявив власне клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання захисника обґрунтоване тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім того ОСОБА_6 раніше не судимий, не має наміру ухилятись від суду, впливати на потерпілого або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, отже, у нього наявні міцні соціальні зв`язки. Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 також заперечували проти клопотання прокурора та просили у його задоволенні відмовити або змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання. При цьому сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_5 посилались на безпідставність та необґрунтованість клопотання, невірне встановлення фактичних обставин, відсутність доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, те, що стороною обвинувачення не досліджено тих обставин, що ОСОБА_5 діяв у стані необхідної оборони та самозахисту від неправомірних дій потерпілого, кваліфікація дії надмірно обтяжена. Також просили врахувати молодий вік обвинуваченого ОСОБА_5 наявність у нього постійного місця проживання і роботи, стійкі соціальні зв`язки. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підтримали.

Потерпілий та представник потерпілого підтримали клопотання прокурора та заперечували щодо клопотань сторони захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжних заходів, при цьому також посилались на те, що з боку обвинуваченого ОСОБА_5 надходять погрози, а матеріальна допомога від обвинувачених не надходила.

Прокурор заперечував проти клопотань сторони захисту щодо зміни запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та наполягав на задоволенні власних клопотань.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Прокурором під час розгляду питання доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вказано про ризики, які продовжують існувати на сьогоднішній день, однак, конкретних даних які б могли бути досліджені судом та вказували на можливість існування даних ризиків стосовно обвинуваченого суду надано не було. Крім того, суд враховує, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем робити та місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Колегія суддів враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів, з урахуванням встановлених даних, не знаходить достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та приходить до висновку про наявність підстав для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходуобраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до висновку, що хоча ризики, передбачені положеннями ст.177 КПК України, продовжують існувати, але для запобігання спробам обвинуваченого ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі, доцільно продовжити обраний йому запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. При цьому колегія суддів також з урахуванням прийнятого рішення про повернення обвинувального прокурору не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди долучається до обвинувального акту.

Керуючись ст. 314-315, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002613 від 10.04.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115; ч.1 ст.186; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України повернути прокурору.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав ними зазначених відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00год. до 06.00год. ранку наступної доби.

Покласти на ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто до 07.08.2019р., обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00год. до 06.00год. ранку наступної доби; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

У задоволені клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про скасування запобіжного заходу або зміни на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 домашній арешт - залишити без змін.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці, тобто до 07.08.2019р., обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до суду за викликом; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали направити на виконання до Святошинського УП ГУ НП в м.Києві та до Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3