Справа № 1-6/11
Провадження № 1/642/28/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Ленінський районний суд в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участі прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Харкова, громадянна Укрїни, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.01.1995 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. (в ред. ККУ 2001 р.)

-20.06.1996 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 19,140, ч. 3 ст. 42 КК України до 2 років 8 місяців 7 днів позбавлення волі (в ред. ККУ 2001 р.)

-21.09.1998 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений в 2002 році від відбування покарання (в ред. ККУ 2001 р.),

який обвинувачується за ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що на початку вересня 2003 року, знаходячись на Центральному ринку, який знаходиться на території Ленінського району м. Харкова, придбав у невстановленої в ході слідства особи ніж, який згідно висновку криміналістичної експертизи №КЕ-289 від 26.09.2003 року є колото-ріжучою холодною зброєю, виготовлений заводським способом з застосуванням промислового обладнання- мисливський ніж №5 М, який випустили ПК МООР, який з вказаного часу незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

08.09.2003 року близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у цокольному поверсі вокзалу ст. Харків- Пасс, який розташований на території Ленінського районного суду м. Харкова, був затриманий працівниками міліції, у якого було виявлено та вилучено вищезазначений ніж, який є колото-ріжучою холодною зброєю.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що вів маючи умисел на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, 08.09.2003 року близько 19 години 50 хвилин, знаходячись у цокольному поверсі вокзалу ст. Харків- Пасс, який розташований на території Ленінського району м. Харкова, намагався збути ніж, який він на початку 2003 року придбав у невстановленої в ході слідства особи на Центральному ринку м.Харкова, який є колото-ріжучою холодною зброєю- мисливським ножем 5М, який виготовлений заводським способом з застосуванням промислового обладнання, громадянину ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий співробітниками міліції та у якого вищевказаний ніж, який є колото-ріжучою холодною зброєю, був виявлений та вилучений.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 ККУ, тобто замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний висновок в порядку ст.225 КПК України (1960 року) спрямовано до суду 14.10.2003 року.

Згідно п.11 Розділу XІ "Перехідні положення" КПК України (2012 року), кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відтак, суд при розгляді данної кримінальної справи керуватиметься положеннями КПК України 1960 року.

30 липня 2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. З 22.01.2004 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Заслухавши думку прокурора, суд вважає за можливе розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за його відсутності.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.01.2004 року ОСОБА_4 оголошено у розшук, а кримінальну справу зупинено.

Злочин за ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, які були вчинені у період початок вересня 2003 року та 08 вересня 2003 року.

Відтак, з матеріалів кримінальної справи встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, минуло більше п`ятнадцяти років.

Відповідно до п.5. ч.1 ст.7-1 КПК України (в редакції 1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно із ч.2 ст.11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першоюстатті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Отже, на теперішній час закінчився строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49 КК України, і слід вирішити питання про закриття кримінальної справи.

Закінчення вказаного строку відповідно до вимог ст. 48 КК України(в редакції 1960 року), ст.ст.7-1,11-1 КПК України(в редакції 1960 року) є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки в зв`язку з цим припиняються повноваження держави щодо кримінального переслідування такої особи.

Водночас, судом перевірено обмеження застосування давності, передбачені в ч.ч.2-5 ст.49 КК України:

Згідно ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно представлених прокурором відомостей на судимість станом на 25.09.2019 року відсутні відомості про вчинення ОСОБА_4 у період часу з 08.09.2003 року по теперішній час злочинів чи про притягнення до кримінальної відповідальності. Відтак відсутні підстави стерджувати про переривання перебігу давності вчиненням нового злочину.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

З 22.01.2004 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. Водночас, з дня вчинення ОСОБА_4 у 2003 році злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, минуло більше п`ятнадцяти років.

При цьому, слід врахувати роз`яснення п.8 постанови пленуму Верховного Суду України №-12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК коли минули певні строки давності, відповідно до ст. 11-1 КПК є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Згідно ч.4 ст.49 КК, питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Згідно ч.5 ст.49 КК, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_4 не відносяться до категорій злочинів, згаданих законодавцем у ч.4 та ч.5 ст.49 КК України.

Суд доходить висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України на підставіч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження по справі - закрити.

Згідно п.15 Розділу XІ "Перехідні положення" КПК України (2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно ст.349 КПК України (1960), апеляція, подається через суд, який постановив постанову, протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення.

На підставі викладеного, керуючисьст.49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1 КПК України (в ред.1960 року)

постановив:
Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України - закрити.

Копію постанови після закінчення строку подання апеляційної скарги направити Холодногіському відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області для припинення розшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1