УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
16.07.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на грошові кошти ТОВ «Аскор Інвест» (код за ) готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на зберіганні у банках, видаткові операції по розрахункових рахунках, які використовувались у злочинній схемі та відкритих в наступних банківських установах АКБ «Індустріалбанк» (МФО 313849): розрахункові рахунки № НОМЕР_1 (українська гривня), з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, а також з зобов`язанням уповноважених осіб АКБ «Індустріалбанк» (МФО 313849) завідомо повідомляти про надходження заяв від службових осіб, працівників або представників ТОВ «Аскор Інвест» (код за ) про необхідність здійснення видаткових операції (перераховування грошових коштів) з розрахункових рахунків, відкритих у відповідних банках, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово за першим запитом слідчого або прокурора на час його надання та зобов`язанням надати відомості про суму грошових коштів, які містяться в залишку на зазначених рахунках.

Повноваження прокурора, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучено, а розгляд справи без повідомлення власників є необхідним з метою забезпечення можливого арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність здійснення розгляду вищевказаного клопотання слідчого без повідомлення власників майна та представників банківської установи про час та місце судового засідання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме грошові кошти ТОВ «Аскор Інвест» (код за ) готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на зберіганні у банках, видаткові операції по розрахункових рахунках, які використовувались у злочинній схемі та відкритих в наступних банківських установах АКБ «Індустріалбанк» (МФО 313849): розрахункові рахунки № НОМЕР_1 (українська гривня), відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України. Зокрема, клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, чи містяться на зазначених вище розрахункових рахунках грошові кошти взагалі, та в якому саме розмірі, що, на переконання слідчого судді, унеможливлює висновок про те, що такі грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, що розслідується. Крім того, слід відмітити, що предметом кримінального провадження, що розслідується, як вбачається із клопотання, є грошові кошти, отримані злочинним шляхом та легалізовані через ПАТ «ВБР» та підконтрольні невстановленим особам господарські товариства. Разом з цим, звертаючись з клопотанням про накладення арешту, слідчий жодним чином не довів, що майно, на яке, його думку слід накласти арешт має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08 годині 17 хвилин 22 липня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1