Справа №:755/4301/19
Провадження №: 1-кп/755/951/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2019 року за № 0000199 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлібне, Балкашинського району, Цілинаградської області, Республіка Казахстан, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.27, ч.4 ст.358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

З прокуратури м. Києва до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст .27, ч.4 ст.358 КК України, який ухвалою від 23.04.2019 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того, зазначив про відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Захисник та обвинувачений просили призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Дослідженням змісту обвинувального акту, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонам кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, особа, якій висунуте обвинувачення, повинна бути детально поінформована про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які ніби-то мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч. 1 ст.358, ч.4 ст.27, ч.4 ст.358 КК України.

Диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України визначено, що це є підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Диспозицією ч. 4 ст. 358 КК України визначено, шо це є використання завідомо підробленого документа.

Положенням ч. 4 ст. 27 КК України визначено, що підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення злочину.

Так прокурор підсумовуючи сформоване обвинувачення у обвинувальному акті зазначає, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 4 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, тобто, у підбурюванні до підроблення офіційного документа, який видається підприємством і яке надає право, з метою його використання підроблювачем та за ч. 4 ст. 27, ч.4 ст.358 КК України, тобто у підбурюванні до використання завідомо підроблених документів.

В обвинувальному акті, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, зокрема, що восени 2016 року ОСОБА_3 будучи обізнаним в порядку набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, фінансового стану Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» станом на 2006 рік, розповів ОСОБІ 1 (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) ймовірний варіант набуття права власності на приміщення шляхом підробки офіційних документів, які необхідні для набуття права власності, роз`яснив порядок державної реєстрації права власності, надав поради по готуванню до злочину, запевнив в бажаності та вигідності даних протиправних дій, тим самим підбурив ОСОБУ 1 (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) до подальшого вчинення кримінального правопорушення, також зазначено про те, що ОСОБА 1 (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) користуючись інформацією та порадами отриманими від ОСОБА_3 використала раніше виготовлені ним підроблені офіційні документи, які видаються Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд». Надалі обвинувачення викладене прокурором у обвинувальному акті лише щодо ОСОБИ 1.

На думку суду було порушено презумпцію невинуватості при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті, викладаючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого злочину, прокурором у обвинуваченні, яке він вважає встановленим, як співучасник зазначена інша особа, а саме: ОСОБА 1, яка не є обвинуваченим в цьому провадженні та позбавлена права на особисту присутність при розгляді цього кримінального провадження, що свідчить про порушення права цієї особи на захист.
Натомість, міжнародні стандарти у галузі, судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом, на справедливий судовий розгляд.

При цьому як вбачається з системи автоматизованого документообігу суду «Д-3», ОСОБУ 1 органом досудового розслідування було встановлено. Даною ОСОБОЮ 1 є ОСОБА_7 , якого засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2019 року за ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358, ст.70 КК України та визнано доведеним формулювання обвинувачення останньому, що є аналогічним обвинуваченню пред`явленому ОСОБА_3 щодо обставин та подій вчинених кримінальних правопорушень.

Однак, після цього 19.04.2019 року прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , тобто після того як стало відомо дані про ОСОБУ 1 про яку йде мова в обвинувальному акті.

Також при дослідженні даного обвинувального акту судом було встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у ньому викладені не повно, не описано яким чином ОСОБА_3 та невстановлена ОСОБА 1, відомості щодо якої виділені в окреме провадження, розподілили між собою ролі та які саме дії виконував кожен з них.

При формулюванні обвинувачення, прокурор у обвинувальному акті повинен конкретно навести доведені данні про подію (час, місце, спосіб) кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету його вчинення, по кожній інкримінованій дії.

Однак прокурор формулюючи обвинувачення цього не зробив.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 128, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2019 за № 0000199 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.27, ч.4 ст.358 КК України - повернути прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год. 00 хв. 22.05.2019 року.

Суддя