Номер провадження: 11-кп/813/1323/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 у кримінальному провадженні №0010747, внесеному до ЄРДР 03.12.2014, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-1, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010747, внесеному до ЄРДР 03.12.2014, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-1, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до 23.09.2019.

Рішення суду мотивоване тим, що обвинувачені, перебуваючи на волі спробують переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також доведена неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На дану ухвалу захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких вказують, що вважають ухвалу незаконною в зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України, просять її скасувати та постановити нову, якою задовольнити їх клопотання та обрати обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг захисники зазначають наступне:

-обвинувачена ОСОБА_9 перебуває під вартою з 22.04.2015 року, що на даний час, на думку захисника, перетнуло межу розумної та справедливої необхідності забезпечення будь-якого публічного інтересу суспільства;

-обвинувачений ОСОБА_10 співробітниками УСБУ був незаконно затриманий та перебуває під вартою з 30.03.2015;

-обвинувачення щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необґрунтоване та не підтверджено жодним доказом, який наявний в матеріалах провадження;

-суд не надав аргументованої оцінки відхилення доводів сторони захисту щодо обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу;

-оскаржена ухвала не містить посилання на конкретні ризики та обставини, які підтверджують їх існування, а прокурор в своєму клопотанні, всупереч вимогам ч. 2 ст. 177 КПК України жодним чином не обґрунтував та не довів наявність існування цих ризиків;

-судом не враховано рішення Конституційного Суду України від 25.06.2019, яким положення ч. 5 ст. 176 КПК України визнано таким, що не відповідає Конституції України, а відтак, до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 може бути застосований запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі.

Крім того, захисники наголошують, що судом взагалі не приділено уваги характеризуючим даним осіб обвинувачених, міцності їх соціальних зв`язків.

Позиції учасників судового провадження.
Під час розгляду вищевказаних апеляційних скарг, захисником обвинуваченої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_7 заявлено відвід головуючій судді ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого відводу захисник посилається на те, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приймали участь в розгляді апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2019 в кримінальному провадженні №0010747, внесеному до ЄРДР 03.12.2014, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 .

За результатами розгляду апеляційна скарга захисника залишена без задоволення, оскаржена ухвала без змін.

На думку захисника, під час розгляду вищевказаної апеляційної скарги, судді допустили таку поведінку, яка викликала в захисника сумніви у їх неупередженості.

Заслухавши доповідача; виступ захисників, які підтримали заяву, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення заяви захисника; дослідивши, викладені в заяві доводи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Заявник не навів доказів того, що судді проявляють особисту неупередженість. На думку апеляційного суду у заяві не наведено логічно послідовні доводи, які свідчать про те, що судді не забезпечили відсутність будь-яких сумнівів у їх безсторонності.

Апеляційний суд не приймає доводи захисника про те, що судді ОСОБА_13 та ОСОБА_3 є неупередженими в зв`язку з розглядом аналогічної апеляційної скарги захисника та неналежною поведінкою суддів під час її розгляду, оскільки вказані захисником обставини є його суб`єктивною думкою та припущеннями, не підтверджені в судовому засіданні. Дані обставини не можуть вважатись такими, які зумовлюють неупередженість суддів.

Законодавець чітко регламентував у статті 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік обставин для відводу, проте, обставини, зазначені в заяві про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не підтверджені жодними доказами.

Доводи, якими заявник обґрунтовує необхідність відводу суддів, не свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості суддів, оскільки заява аргументована фактично лише тим, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглядали аналогічну апеляційну скаргу захисника, яку залишено без задоволення, однак будь-яких конкретних даних про упередженість суддів, зацікавленість або інші прояви безсторонності, в зв`язку з цим, не надано.

Можливі особисті мотиви і уподобання заявника в даному випадку жодним чином не можуть впливати на прийняття рішень судом, і відтак не враховуються під час прийняття рішення по заявленому відводу.

Отже, підстав вважати, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будуть необ`єктивними та неупередженими при розгляді вказаного кримінального провадження немає, а відтак, правові підстави для відводу суддів відсутні, в зв`язку з чим заява захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні заявленого захисником обвинуваченої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_7 відводу суддям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в розгляді апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 у кримінальному провадженні №0010747, внесеному до ЄРДР 03.12.2014, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-1, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4