ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1308/19 Справа № 202/4731/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 26.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на речі та документи, які вилучені в ході проведення обшуку від 11.07.2019 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, та дійшов до висновку про необхідність, з метою збереження речового доказу, накладення арешту на вилучене майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Вимоги, обґрунтовує тим, що вважає ухвалу незаконною, винесену із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та норм матеріального права. Вказує, що в порушення вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий по кримінальному провадженні не звертався з клопотанням про проведення обшуку. Натомість звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту. Слідчий суддя, не взяв до уваги, що вказаний обшук проведено як невідкладну слідчу дію, без рішення суду на проведення обшуку, не перевіривши порядок та законність отримання речей та документів вирішив накласти арешт на вилучене майно. Що в свою чергу свідчить про незаконність, необґрунтованість ухвали суду та істотне порушення вимог КПК України.

Зазначає, що право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Перший протокол», «Конвенція»): «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Так за місцем проживання ОСОБА_7 в ході проведення обшуку вилучено майно, яке на праві власності особисто належить ОСОБА_7 , які не містять жодну із однак передбачених ст. 98 КПК України для визнання їх речовими доказами. З особистого кабінету ОСОБА_7 також вилучене майно, яке належить останньому особисто та на праві спільної сумісної власності.
Вважає, що жоден із вказаних в апеляційній скарзі перелічених документів не має відношення до кримінального провадження та не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що свідчить про невмотивованість та безпідставність надання статусу речових доказів усім цим речам та документам. Таким чином при винесенні ухвали слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, висновки суду, викладених у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги і з підстав, зазначених у ній просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, 11.07.2019 в кримінальному провадженні № 0000403 проведено невідкладну слідчу дію як обшук, оскільки оперативними підрозділами була отримана інформація про знищення та підробку офіційних документів посадовим особами Новопавлівської ОТГ Межівського району, Дніпропетровської області після отримання ними неправомірної вигоди на рахунок громадської організації «Калина» Межівського району Дніпропетровської області.
В подальшому, 11.07.2019 за наслідками проведення невідкладної слідчої дії як обшук у службових приміщеннях Новопавлівської ОТГ Межівського району Дніпропетровської області за адресою: вул. Карпінського 24, с.Новопавлівка, Межівського району були вилучені речі та документи, які цікавить слідство, та є предметом доказування по вказаному кримінальному провадженню.

15.07.2019 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпро справа № 202/4731/19, було легалізовано проведення невідкладної слідчої дії в Новопавлівської ОТГ Межівського району Дніпропетровської області за адресою: вул. Карпінського 24, с. Новопавлівка, Межівського району.

Всі вилучені речі та документи в ході обшуків слідчим ГУНП в Дніпропетровській області визнані речовими доказами по кримінальному провадженню про що винесено відповідну постанову.

Вказані обставини справи, спростовують доводи апелянта щодо проведення вказаного обшуку як невідкладної слідчої дії, без рішення суду на проведення обшуку.

Крім того, законом не передбачено право сторони захисту, ставити під сумнів доводи слідчого про те, що вилучені в ході обшуку речі та документи є речовими доказами, оскільки стороні захисту ще не відкриті матеріали кримінального провадження, сторона захисту не обізнана про те, які саме речі та документи намагались знищити посадові особи Новопавлівської ОТГ Межівського району Дніпропетровської області, пов`язані з отриманням та вимаганням неправовірної вигоди.

Під час проведення обшуків за вказаними адресами стороною обвинувачення були вилучені речі та документи, які в сукупності з іншими докази, які отримані в межах кримінального провадження, надають можливість стороні обвинувачення довести факт вимагання, отримання, створення умов для отримання посадовими особами Новопавлівської ОТГ Межівського району Дніпропетровської області неправомірної вигоди в значному розмірі.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує виключно ризик втрати та передачі майна, що підлягає арешту.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 є безпідставними.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному злочину, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу або події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 26.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4