Ухвала
09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 523/8484/19
провадження № 51-4970ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 повернуто з підстав передбачених п.2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України(даліКПК).

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 30 серпня 2019 року і вказує на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що у свою чергу потягло безпідставне повернення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги прокурора неможливо зрозуміти, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК України.

Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Водночас прокурор не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Таким чином, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону, зокрема вказати які саме порушення були допущенні судом апеляційної інстанції, що є безумовною підставою для скасування судового рішення згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Оскільки касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргупрокурора ОСОБА_4 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати прокурору для усунення виявлених недоліків сім днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3