ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1567/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого продавцем у ПП, має на утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2012 року народження, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , судимий:

29.11.2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень. 24.07.2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва несплачену суму штрафу замінено на 100 годин громадських робіт (не відпрацьовано); 11.07.2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законні представники потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

07.04.2019 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив потерпілого ОСОБА_5 , який тримав в руці належний йому мобільний телефон марки Samsung J7, вартістю 2 176 гривень а також мобільний телефон Huawei INE-LX1, вартістю 2 289 гривень 50 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 та, керуючись корисливим мотивом вирішив їх викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та, застосувавши газовий балончик, шляхом ривка відкрито викрав з рук потерпілого зазначені вище два мобільні телефоні на загальну суму 4 465 гривень 50 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) повторно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 07 квітня 2019 року близько 21 години 30 хвилин він йшов додому і побачив на лавочці потерпілого ОСОБА_5 , який тримав в руках два мобільні телефони. Він вирішив їх викрасти та, бризнувши з балончика потерпілому в обличчя, він вирвав у того з рук мобільні телефони, які потім продав. Однак пізніше він поліції розказав кому продав телефони і їх було повернуто потерпілим. Щиро кається, попросив вибачення у потерпілих, просив не призначати суворого покарання, оскільки хоче змінити своє життя на краще, виховує двох малолітніх дітей.

Законні представники та потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 прийняли вибачення обвинуваченого, просили не позбавляти його волі та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та вибачення перед потерпілим.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який має судимість, характеризується посередньо, неофіційно працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховується при призначенні покарання наявність обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст., 71,72 КК України, приєднавши до покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року, яке було замінено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 24.07.2017 року на громадські роботи.

При цьому, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_3 , його негативне ставлення до вчиненого, думку потерпілих та наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому суд, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили суд залишає у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Згідно ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців і десять днів.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові доказі: мобільний телефон марки Samsung J7 залишити ОСОБА_5 ; мобільний телефон Huawei INE-LX1 залишити ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 суму витрат за проведення експертиз у розмірі 2 355 гривень 15 копійок.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не залишати адресу проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 до 07-00 години; прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: