Дата документу 25.07.2019 Справа № 336/2151/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2151/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/514/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Світле Старобільського району Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14

ВСТАНОВИЛА:

прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.1 ч.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений звільнений від відбування основного та додаткового покарання.

Знято арешт з автомобілю Merсеdes Benz 110 DKA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобілю Volvo FH12, реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричепу Kogel S24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладені ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 20501,44 гривень.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що нормами кримінального процесуального закону та Законом України «Про амністію у 2016 році» встановлено право суду на вирішення питання про звільнення особи від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Внаслідок грубого порушення обвинуваченим правил дорожнього руху одна особа загинула, а чотирьом особам було завдано тяжких тілесних ушкоджень, свою вину обвинувачений не визнав, намагаючись перекласти її на потерпілого, у скоєному не розкаявся, шкоду потерпілим не відшкодував та навіть не вибачився перед потерпілими. Потерпілі просили призначити обвинуваченому ОСОБА_6 суворе покарання з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного прокурор вважає, що рішення суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є незаконним.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити з підстав його невинуватості.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначив, що при розгляді справи в суді першої інстанції як на обвинуваченого, так і на захист, а так само і на суд чинився прямий та агресивний тиск з боку потерпілих.

Суд в основу вироку поклав суперечливі показання свідків та безпідставно поставився критично до його показань, зазначивши, що він зацікавлений в результатах справи.

Суд не звернув уваги на ту обставину, що протокол від 30 жовтня 2016 року він підписував без процесуального статусу та без присутності адвоката, що є порушенням його права на захист.

Також суд безпідставно критично оцінив висновки експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , викладені у висновку №000225/01 від 16 травня 2017 року, що призвело до прийняття судом помилкового вироку.

Експертне дослідження експерта ОСОБА_17 , якому суд надав перевагу перед іншими, складене з порушенням Інструкції про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що є порушенням порядку проведення експертизи та використання неналежної методики при проведенні експертизи, а тому такий висновок побудовано на припущеннях та є неправомірним, відповідно, він не міг бути використаний в якості доказу.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксований «Осип скла та лакофарбового покриття» є недопустимим доказом, оскільки не було забезпечено умов збереження осипу скла в належному первинному стані. Крім того, огляд місця події та складання схеми ДТП відбувалося за відсутності його захисника, хоча згодом йому було висунуто обвинувачення, що є порушенням п.3 ч.2 ст.87 КПК України, а сам протокол огляду місця події та схема до нього мають недоліки.

Висновок експерта №9-27 від 17 лютого 2017 року містить необ`єктивні та фальшиві вихідні дані і є недопустимим доказом.

Прокурором під час судового розгляду було заявлено клопотання про проведення додаткових слідчих дій без наведення жодного обґрунтування, передбаченого ст.333 КПК України, що свідчить про відсутність у сторони обвинувачення доказів його вини, а тому прокурор повинен був відмовитися від обвинувачення.

Стороною обвинувачення не було належним чином досліджено обставини та механізм ДТП та було створено умови для легалізації доказів, яких не існувало на момент вручення обвинувального акта.

Згідно з вироком, 30 жовтня 2016 року приблизно о 13.15 годині водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Volvo FH12, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом Kogel S24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснював рух по автодорозі Запоріжжя-Донецьк з боку м. Донецьк в напрямку м. Запоріжжя.

В цей же час у зустрічному напрямку рухався автомобіль Merсеdes-Benz 110 DKA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 . В салоні автомобілю Merсеdes-Benz 110 DKA в якості пасажирів перебували потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 .

Під час руху, перед перехрестям з автодорогою Харків-Сімферополь, долаючи заокруглення проїжджої частини вправо, водій автомобілю Volvo FH12, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом Kogel S24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , порушуючи п.10. 1 Правил дорожнього руху України, який вказує, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вправо, внаслідок чого допустив занос напівпричепу керованого ним автомобілю з виїздом напівпричепу на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення автомобілю Merсеdes-Benz 110 DKA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 з напівпричепом Kogel S24, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_18 отримала тілесні пошкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, що супроводжувалось множинними переломами ребер зліва, крововиливами у клітчатку заднього середостіння, забоями легень, розривом грудного відділу аорти з крововиливами у плевральні порожнини, розвитком масивної крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_18 30 жовтня 2016 року.

ОСОБА_12 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми живота з розривом селезінки, що призвело до необхідності її видалення хірургічним шляхом, зі скупченням крові в черевній порожнині, закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер зліва: другого ребра по паравертебральній (білягрудинній) лінії без зміщення і по середньоключичній лінії, перелому внутрішньої пластинки, третього ребра по паравертебральній і по передній пахвовій лінії, четвертого ребра по паравертебральній лінії з незначним зміщенням та по передній пахвовій лінії, п`ятого ребра по параветебральній лінії зі зміщенням та по пахвовій лінії, уламкового перелому шостого ребра по паравертебральній лінії зі зміщенням і по пахвовій лінії, сьомого ребра по паравертебральній лінії зі зміщенням і по пахвовій лінії без зміщення, уламкового перелому восьмого ребра по лопатковій лінії, переломи 4-7 ребер по середньо пахвовій та задньопахвовим лініям зі зміщенням проксимальних уламків в плевральну порожнину та заходженням кісткових фрагментів одне за одне до 1,5 см, переломи 2-10 ребер по паравертебральній лопатковим лініям без зміщення, множинних розривів паренхими верхньої та нижньої частин лівої легені розмірами від 3 до 6 см, в проекції переломів ребер, з надходженням крові і повітря з розривів лівої легені в плевральну порожнину з колабіруванням (підтисканням) лівої легені на 1/4 висоти, з множинними розривами вісцеральної плеври, з розвитком підшкірної та міжмязової емфіземи в області лівої половини грудної клітки (по задній, передній та боковій її поверхнях) на фоні явищ травматичного та геморагічного шоку, обширне садно в області грудної клітки зліва, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.

ОСОБА_13 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у виді травми черевної порожнини з розривом селезінки, з виливом та накопичуванням крові у черевній порожнині, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою наслідків втрата органу; травми грудної клітки закритих множинних переломів лівих 2-9 ребер, множинних забоїв з виникненням порожнин у лівій та правій легенях з виливом та накопичуванням крові у лівій плевральній порожнині, скупченням повітря міжм`язово грудної клітки зліва, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я; травми лівої верхньої кінцівки закритого перелому лівої плечової кістки та рани у ділянці лівого передпліччя з розвитком посттравматичного невриту лівого променевого нерву, які у сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_19 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів перших ребер з двох сторін по паравертебральній лінії, другого ребра праворуч по лінії лопатки і передній пахвовій лінії, другого ребра зліва по лінії лопатки, третього ребра праворуч по середньоключичній лінії, третього ребра зліва по лінії лопатки і передній пахвовій лінії, четвертого ребра справа по середньо-пахвовій лінії, четвертого ребра зліва по лінії лопатки, п`ятого ребра по передній пахвовій лінії, п`ятого ребра зліва по лінії лопатки і передній пахвовій лініях, шостого ребра по парастернальній лінії, без зміщення кісткових фрагментів і переломи шостого ребра зліва по лінії лопатки і 7-9 ребер зліва по лінії лопатки зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком лівостороннього гемопневмоторакса (скупчення крові і повітря в плевральній порожнині), скальпованої рани в області правої кісті в проекції четвертої п`ясткової кістки з пошкодженням волокон розгинача п`ятого пальця, закритого перелому діафазу четвертої п`ясткової кістки правої кисті зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині, довжині кістки і під кутом, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступнею тяжкості, які не є небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Заслухавши доповідь судді;

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

прокурора, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, та заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно з матеріалами провадження, під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що працює водієм ФОП ОСОБА_7 , перевозить вантажі. Вранці 30 жовтня 2016 року їхав з м.Рубіжне Луганської області до м.Запоріжжя на автомобілі Volvo з причепом Kogel, який був завантажений пластиковими трубами загальною вагою 5200 кг. Дорожнє покриття було напівсухе. Під`їжджаючи до м.Запоріжжя, рухався зі швидкістю близько 70 км/год, потім знизив швидкість до 60 км/год, а після проїзду автозаправної станції ще знизив швидкість, рухався у правій смузі руху, увімкнув покажчик повороту, щоб перестроїтись до лівої смуги, маючи намір здійснити поворот вліво. Розпочав маневр перестроювання у сусідню смугу та, коли сам автомобіль був вже на лівій смузі руху, а причіп ще на правій, відчув удар та одразу загальмував. Автомобілю Мерседес він не бачив, оскільки слідкував за світлофором. На момент зіткнення швидкість автомобілю з причепом під його керуванням складала десь 20-30 км/год. Тахограф на автомобілі встановлений, але на той час не працював. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_12 виїхав на смугу руху автомобілю Вольво. Після зіткнення намагався надати потерпілим допомогу, перевернути автомобіль.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими у встановленому порядку доказами, які наведені в оскаржуваному вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що 30 жовтня 2016 року він керував автомобілем Мерседес та рухався в бік автодороги Запоріжжя-Донецьк. Перед перехрестям з автодорогою Харків-Сімферополь він зупинив автомобіль на червоний сигнал світлофору, а після увімкнення зеленого сигналу перетнув автодорогу Харків-Сімферополь та розпочав рух по автодорозі Запоріжжя-Донецьк в бік м. Донецьк зі швидкістю близько 20 км/год. Дорожнє покриття було мокрим, бо тільки пройшов дощ, дорожню розмітку було видно, загальна видимість була добра. Назустріч автомобілю Мерседес рухався вантажний автомобіль з причепом, швидкість руху приблизно 60 км/год. Коли вантажний автомобіль виїхав із-за заокруглення дороги, причіп занесло на зустрічну смугу руху, при цьому причіп винесло на зустрічну смугу не менш ніж на метр. Перший удар причепом в автомобіль Мерседес прийшовся у ліву передню частину, другий у ліву бокову, після чого автомобіль Мерседес перевернувся. Змінити напрямок руху вправо він ( ОСОБА_12 ) не встиг, тим більше, що на узбіччі справа перебували люди. Після дорожньо-транспортної пригоди він залишався у свідомості, ОСОБА_6 не намагався допомогти постраждалим, а сидів у своєму автомобілі до приїзду поліції. В ході його стаціонарного лікування ОСОБА_6 не пропонував та не надавав допомоги.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що перебував в якості пасажира в автомобілі Мерседес, сидів в останньому ряду справа. Після того як автомобіль Мерседес перетнув автодорогу Харків-Сімферополь, автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , який рухався назустріч почав гальмувати, а напівпричіп винесло на смугу руху автомобілю Мерседес, де задньою частиною напівпричепу вдарило автомобіль Мерседес двічі.
Потерпіла ОСОБА_13 вказала, що вона перебувала в автомобілі Мерседес в якості пасажира, сиділа за водієм ОСОБА_12 , поряд з нею була ОСОБА_20 , а за нею ОСОБА_18 . Майже одразу після того як автомобіль Мерседес рушив після зупинки на червоний сигнал світлофору, відбувся удар задньою частиною причепу та вона майже одразу втратила свідомість.
Потерпіла ОСОБА_19 суду пояснила, що 30 жовтня 2016 року вона перебувала в якості пасажира в автомобілі Мерседес, сиділа посередині поряд з ОСОБА_18 . Дорога була мокрою, оскільки перед цим пройшов дощ. В якийсь момент свідок почула крик, поглянула вперед та побачила, що на них щось насувається, після чого втратила свідомість та прийшла до тями лише коли її витягували з автомобілю.
Зазначені пояснення потерпілих узгоджуються і з показаннями свідків, які допитані під час судового розгляду в суді першої інстанції та дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Так свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що 30 жовтня 2016 року вона в якості пасажира автомобілю Мерседес їхала разом з родиною ОСОБА_21 та іншими в с.Тернувате Вільнянського району. Сиділа позаду ОСОБА_22 . Дорога була мокра, оскільки зранку йшов дощ. Біля магазину Амстор автомобіль зупинився на червоний сигнал світлофору. Потім автомобіль рушив та продовжив рух на невеликій швидкості, свідок почула як закричав ОСОБА_22 та побачила як на них насувається причіп, який вдарив автомобіль Мерседес в ліву частину. Причіп виїхав на смугу руху автомобілю Мерседес. Від удару автомобіль Мерседес перевернувся та впав. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 не намагався надати допомогу, поки не прибули медики та поліцейські свідок ОСОБА_6 не бачила.
Свідок ОСОБА_22 показав, що він є членом родини потерпілих ОСОБА_21 . 30 жовтня 2016 року він їхав в якості пасажира в автомобілі Мерседес під керуванням ОСОБА_12 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні. Дорожнє покриття буле мокре, дорожню розмітку можна було побачити. Автомобіль Мерседес, перетнувши автодорогу Харків-Сімферополь, продовжив рух по автодорозі Запоріжжя-Донецьк, рухаючись приблизно посередині своєї смуги руху. Свідок побачив, як вантажний автомобіль виїжджає із-за повороту зі швидкістю приблизно 60-65 км/год, після цього причіп винесло на смугу руху автомобілю Мерседес приблизно на 1-1,5 метри та відбувся удар лівої задньої частини причепу у ліву передню частину автомобілю Мерседес, а потім ще один ковзний удар у ліву частину автомобілю Мерседес. Свідок випав через лобове скло на дорогу, пошкодження отримав несерйозні. Після дорожньо-транспортної пригоди свідок бачив, що ОСОБА_6 стоїть біля свого автомобілю, а поряд з ним хтось ще стояв.
Також судом першої інстанції були допитані свідки сторони захисту та потерпілого.
Так, за клопотанням представника потерпілого судом були допитані свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що 30 жовтня 2016 році на належному йому автомобілі він виїжджав з другорядної дороги на автодорогу Запоріжжя-Донецьк неподалік з перехрестям з автодорогою Харків-Сімферополь, зупинився перед виїздом на автодорогу, пропускаючи автомобілі, в тому числі мимо нього проїхав вантажний автомобіль з причепом, потім виїхав на дорогу та рушив в бік м. Запоріжжя, коли побачив, як причіп винесло на зустрічну смугу та відбулось зіткнення, після чого вантажний автомобіль ще певну відстань проїхав вперед та вирівняв причіп, змістивши його вправо. Спочатку свідок зупинився, але потім вирішив поїхати у своїх справах, оскільки перебував у шоковому стані. Свідок вказав, що з його досвіду, як водія з багаторічним стажем, він вважає, що швидкість руху вантажного автомобілю з причепом складала десь 50-60 км/год та не була безпечною, враховуючи дорожню обстановку та особливості дороги, оскільки на цій ділянці є небезпечне заокруглення дороги. На переконання свідка, причіп винесло більш ніж на половину зустрічної смуги руху. Як рухався сам вантажний автомобіль він не бачив, адже той вже був за поворотом. Через деякий час свідок побачив оголошення у ЗМІ про те, що розшукують очевидців дорожньо-транспортної пригоди та зателефонував за номером телефону, зазначеним в оголошенні.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що того дня він перебував біля свого автомобілю на автодорозі Запоріжжя-Донецьк на узбіччі. Дорожнє покриття було мокре, дорожню розмітку було видно. Свідок побачив, що з боку м.Донецьк їде вантажний автомобіль Вольво, який рухався зі швидкістю приблизно 55 км/год, що, на переконання свідка, було занадто швидко, враховуючи дорожню обстановку, та почав гальмувати, коли проїжджав заокруглення дороги. В цей момент причіп вантажного автомобілю винесло на зустрічну смугу руху та він вдарив автомобіль Мерседес в лівий передній кут, а потім вдарив ще раз, після чого ОСОБА_25 перевернувся та впав на бік. Автомобіль Вольво після зіткнення проїхав вперед, внаслідок чого причіп перемістився на свою смугу руху, після чого зупинився. Свідок підбіг до автомобілю Мерседес та допоміг піднятись ОСОБА_22 , який випав через лобове скло, а потім витяг ОСОБА_13 , яка була вагітною. Потім вони стали витягати водія автомобілю Мерседес та інших пасажирів. ОСОБА_6 після аварії не допомагав потерпілим, а спочатку стояв біля свого автомобілю, потім сидів у кабіні, палив та комусь телефонував. Після того як приїхали поліцейські свідок залишив поліцейському візитку зі своїми контактними даними, а також залишив візитку ОСОБА_22 . Про необхідність прибути до суду свідка повідомив ОСОБА_11 , який йому зателефонував.
Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що у жовтні 2016 року під час перебування його на чергуванні надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Слідчий виїхав на місце пригоди, провів огляд місця ДТП без участі спеціаліста, опитав водія ОСОБА_6 . Майже уся осип скла та уламків була розташована на смузі руху автомобілю Мерседес. Належність трьох слідів бічного ковзання, які були виявлені в ході огляду місця події, слідчим не встановлювалось, більш детального огляду цих слідів не здійснювалось.
Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_27 вказав, що проводив певні слідчі дії у цьому кримінальному провадженні, свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не допитував.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .
Свідок ОСОБА_28 суду повідомив, що станом на жовтень 2016 року працював завідуючим відділенням травматології КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя». При надходженні людини до відділення травматології відбирається проба крові з вени, яка направляється до лабораторії для перевірки, в тому числі і з метою визначення вживання етанолу. На момент надходження ОСОБА_12 проба крові також відбиралась, результат зафіксований у виписці з медичної картки та свідчить про відсутність слідів вживання ОСОБА_12 етанолу.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні вказав, що працює лікарем-хірургом КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» та на тій саме посаді працював і у жовтні 2016 року. Потерпілий ОСОБА_12 був доставлений до медичного закладу з травмами, отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свідок прийняв ОСОБА_12 наступного дня після ДТП, потерпілий був у тяжкому стані, знаходився у медикаментозному сні. В подальшому здійснювалось післяопераційне лікування ОСОБА_12 .
Показання потерпілих та свідків узгоджуються з письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом під час розгляду провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30 жовтня 2016 року (т.1 а.с.147) та схемою ДТП, яка є додатком до протоколу, при якому був присутній ОСОБА_6 , було оглянуто ділянку місцевості, розташовану на автодорозі Запоріжжя-Донецьк + 50м, зафіксовано положення обох транспортних засобів, наявність та розташування уламків, осипу, інших слідів на дорожньому покритті, пошкодження транспортних засобів, тощо. Відповідно до протоколу огляду місця події на час огляду місця події о 15.45 годин дорожнє покриття було вологе, що узгоджується з показаннями потерпілих, свідків та даними відділу гідрології Запорізького ЦГМ (т. 1 а.с. 195);
- відеозаписом з ТОВ «ВОГ рітейл» та протоколом огляду (т.1 а.с.226-229) безпосередньо перед ДТП автомобіль під керуваннями ОСОБА_6 проїжджає повз АЗС, при цьому можна побачити, що дорожнє покриття мокре;
- протоколом додаткового огляду місця події від 08 листопада 2016 року в присутності ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_30 (т.2 а.с.10), в ході якого ОСОБА_6 вказав, що місце зіткнення транспортних засобів розташоване на відстані 5,7 метрів від правого краю проїзної частини в напрямку руху його автомобілю та 32,2 метрів до стоп-лінії перед перехрестям з автодорогою Харків-Сімферополь. Про обставини ДТП ОСОБА_6 повідомив, що він рухався зі швидкістю 61 км/год по автодорозі Запоріжжя-Донецьк, на заокругленні дороги вправо він, з метою перестроювання в ліву смугу руху увімкнув покажчик повороту та знизив швидкість до 30-35 км/год та розпочав маневр перестроювання до лівої смуги руху за 12,5 метрів до зіткнення. Під час руху він відчув як напівпричіп хитнуло та поглянув у дзеркало заднього виду, в якому побачив як перевертається автомобіль в напрямку правого узбіччя;
- протоколами слідчих експериментів від 17 листопада 2016 року та 03 січня 2017 року за участю свідка ОСОБА_22 (т.2 а.с.14) та потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с.18, 36), в ході яких останні вказували місце зіткнення та описували механізм дорожньо-транспортної пригоди;
- висновком експерта ОСОБА_31 № 958/16 (т.2 а.с.28), згідно з яким, за свідченнями ОСОБА_22 та ОСОБА_11 водій автомобілю Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Когель, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами пунктів 10.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Водій автомобілю Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був керуватись вимогою п.12.3 Правил дорожнього руху України. За свідченнями ОСОБА_6 водій автомобілю Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом Когель, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 повинен був керуватись п.12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Встановити в повній мірі як в даній дорожній ситуації повинні були діяти водії ОСОБА_6 та ОСОБА_12 можливо лише після надання додаткових вихідних даних. З технічної точки зору показання свідка ОСОБА_22 та потерпілого ОСОБА_11 щодо механізму ДТП з урахуванням слідової інформації на місці пригоди та трасологічних досліджень можуть відповідати дійсності. Свідчення ОСОБА_6 щодо розташування місця зіткнення, а також щодо його зміщення на ліву смугу руху можуть відповідати дійсності. Перевірити свідчення ОСОБА_6 щодо механізму ДТП в цілому не є можливим у зв`язку з тим, що даний учасник пригоди не вказує відомості стосовно напрямку руху автомобілю Мерседес, його швидкості та розташування відносно ширини дороги. За свідченнями ОСОБА_22 та ОСОБА_11 дії водія автомобілю Мерседес ОСОБА_12 вимогам ПДР України не суперечать. Дії водія автомобілю Вольво з напівпричепом Когель ОСОБА_6 не відповідають вимогам пунктів 10.1, 12.4 12.9 «б» ПДР України. Невиконання цим учасником пригоди вимог п.10.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. За свідченнями ОСОБА_6 дії водія автомобілю Вольво з напівпричепом Когель ОСОБА_6 не відповідають вимогам пунктів 12.4, 12.9 «б» ПДР України. Виконати оцінку дій водія автомобілю Мерседес ОСОБА_12 та визначити чиї дії знаходяться в причинному зв`язку з ДТП не є можливим. За свідченнями ОСОБА_22 та ОСОБА_11 технічна можливість водія автомобілю Вольво з напівпричепом Когель ОСОБА_6 уникнути ДТП залежала від виконання останнім вимог п. 10.1 ПДР України. Водій автомобілю Мерседес ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення;
- висновком № 9-27 експерта ОСОБА_32 (т.2 а.с.45) згідно з яким, водій автомобілю Вольво з напівпричепом Когель ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР. Водій автомобілю Мерседес ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Показання потерпілого ОСОБА_12 про механізм ДТП не суперечать слідовій інформації та транспортно-трасологічному дослідженню, а отже можуть відповідати дійсності. В діях водія ОСОБА_6 є невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Невідповідності вимогам п.12.3 ПДР в діях водія ОСОБА_12 не вбачається. Технічна можливість водія ОСОБА_6 запобігти зіткненню транспортних засобів залежала від виконання ним вимог п.10.1 ПДР України. Водій ОСОБА_12 застосуванням односторонніх дій з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів;
- висновком експерта № 842/16 ОСОБА_33 від 11 листопада 2016 року (т.1 а.с.199), згідно з яким встановити розташування місця зіткнення у вигляді геометричної точки не є можливим, однак, в повздовжньому напрямку воно повинно розташовуватись не ближче до перехрестя з автодорогою Харків-Сімферополь ніж розташоване заднє ліве колесо напівпричепу Когель до даного перехрестя в його кінцевому положенні, та не далі від вищевказаного перехрестя ніж починається слід бічного ковзання переднього правого колеса автомобілю Мерседес. Встановити розташування місця зіткнення відносно ширини дороги за зафіксованою слідовою інформацією не є можливим. Встановити під яким кутом були розташовані повздовжні вісі транспортних засобів на момент зіткнення не є можливим. Однак, автомобіль Вольво з причепом Когель контактував лівою бічною частиною напівпричепу в районів вісі заднього лівого колеса напівпричепу з передньою бічною частиною автомобілю Мерседес;
- висновком експерта ОСОБА_34 № 843/16 від 10 листопада 2016 року (т.1 а.с.210) робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобілю Вольво з причепом Когель на момент проведення експертного дослідження знаходились у працездатному стані;
- висновком експерта ОСОБА_33 № 844/16 від 09 листопада 2016 року (т. 1 а.с. 219), згідно з яким, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля Мерседес на момент проведення експертного огляду знаходились у працездатному стані, ходова частина в непрацездатному. Пошкодження ходової частини автомобілю Мерседес виникли в момент ДТП;
- висновком експерта ОСОБА_17 від 19 липня 2018 року (т.3 а.с.169-210), згідно з яким, за наявності на пошкоджених поверхнях обох транспортних засобів динамічних слідів з явними ознаками проковзування між контактуючими поверхнями та переміщення обох транспортних засобів після їх контактування зі змінами їх первинних напрямків руху зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , слід вважати ковзним. Ймовірно, що при первинному контактуванні транспортних засобів утворилися пошкодження лівого кута переднього бампера автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді його розлому та тріщин і пошкодження диску заднього лівого колеса напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у вигляді вм`ятини на ньому з нашаруванням речовини зеленого кольору та брудозахисного щитка у вигляді наявних на ньому подряпин. Практично в один момент з цим відбувся контакт лівої передньої стійки автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою боковою поверхнею напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з утворенням розривів тенту кузова на ділянці, яка починається на відстані 3,9 м від задньої частини напівпричепа та на висоті від 1,37 м до 1,72 м від опорної поверхні. З цього контакту розпочалася деформація лівої передньої стійки автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та було розбите переднє вітрове скло. При подальшому переміщенні транспортних засобів відбувся контакт нижньої частини лівої передньої стійки автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою боковою поверхнею борта кузова напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому з`явилися подряпини, які розпочинаються на відстані 3,22 м від задньої частини кузова напівпричепа та розташовані на висоті від 1,13 м до 1,36 м від опорної поверхні, а також були деформовані замки лівого борта. На автомобілі «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цей момент утворилися деформації лівих стійок кузова, окрім задньої, були зруйновані ліві передні двері та пошкоджені ліві задні двері і ліве заднє крило. В той же час, ймовірно, в нижній частині автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зазначеному вище переміщенні утворилися пошкодження лівих переднього та заднього крил, обох лівих дверей внаслідок їх контактування з лівим заднім та запасним колесами напівпричепа. Під час контактування лівої передньої частини автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою частиною заднього бруса напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , були розбиті ліва фара, декоративна решітка радіатора, виникли пошкодження передньої панелі автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В той же час, на напівпричепі був деформований задній брус та зірваний з місця кріплення лівий ліхтар. Однак, слід зазначити, що пошкодження капоту автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідають пошкодженням напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що були визначені під час його огляду. Визначити дійсний механізм їх утворення за наявними даними не надається можливим. В подальшому, в результаті контактування лівої передньої частини автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою частиною заднього бруса напівпричепа відбувся розворот задньої частини автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проти ходу годинникової стрілки і, вийшовши із зачеплення із заднім брусом напівпричепа, він перекинувся на правий бік і в такому стані виїхав на праве за напрямком свого руху узбіччя, отримавши при цьому пошкодження правої бокової поверхні кузова. Не виключається можливість такого розвитку події, коли напівпричіп «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , при контактуванні з ним автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перемістився зі смуги зустрічного руху у місце його зупинки на лівій смузі свого напрямку руху, оскільки таке переміщення не суперечить ознакам ковзного зіткнення транспортних засобів. Підтвердити можливість такого переміщення транспортних засобів розрахунковим шляхом неможливо, оскільки неможливо визначити, якими були витрати кінетичної енергії транспортних засобів з моменту початку їх контактування до моменту зупинки в положеннях, які зафіксовані на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 30 грудня 2016 року. Визначити, яким було взаємне розташування напівпричепу «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент первинного контактування, не надається можливим, оскільки не надається визначити чітке розташування на обох транспортних засобах парних ділянок, між якими відбувся контакт. Встановити, як відносно елементів проїзної частини автодороги «Запоріжжя Донецьк» були розташовані напівпричіп «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент їх первинного контакту, не надається можливим, оскільки під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не було встановлено та зафіксовано слідів хоча б одного з вказаних транспортних засобів до моменту їх зіткнення. За даними, що наявні в матеріалах кримінального провадження, визначити, чи були сліди кочення або бокового ковзання (іл.5, поз. 12) залишені на проїжджій частині автодороги «Запоріжжя - Донецьк» одним з транспортних засобів, які є учасниками дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої розглядаються, не надається можливим. Виходячи з трасологічних ознак, зафіксованих під час огляду місця ДТП від 30 грудня 2016 року, сліди кочення або бокового ковзання (іл.5, поз.12) не могли бути залишені колесами автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не виключається такий розвиток події, за якого вказані вище сліди могли бути залишені колесами напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Визначити експертним шляхом, якою була послідовність утворення осипів скла, пластмаси, лакофарбового покриття, що були відокремлені від автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на проїжджій частині автодороги «Запоріжжя - Донецьк», за даними, що наявні у матеріалах кримінального провадження, не надається можливим. Об`єктивно частина осколків скла та пластмаси, уламків деталей та часток лакофарбового покриття з автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була залишена на деталях кузова напівпричепа «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зафіксовано у протоколі огляду транспортного засобу від 06 лютого 2018 року. Не виключається, що деякі з цих часток могли впасти на дорожнє покриття під час початку руху напівпричепу у загальмованому стані внаслідок різкого зростання сповільнення або вже під час зупинки напівпричепа у кінцевому положенні. Виходячи з наявної слідової інформації, що була зафіксована під час огляду місця ДТП, місце зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , розташоване на смузі руху транспорту, який рухається у бік м.Донецька, поблизу початку осипу лакофарбового покриття та пластикових елементів автомобіля «Mercedes» та напівпричепа (іл.5, поз.8). Однак наявна слідова інформація не дозволяє визначити розташування місця зіткнення зазначених вище транспортних засобів у вигляді геометричної точки, оскільки слідова інформація містить лише загальні ознаки, які визначають розташування місця зіткнення транспортних засобів. Механізм розвитку подій, який наведений у показаннях свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 цілком може відповідати дійсності, а їх показання щодо розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно проїжджої частини автодороги «Харків - Сімферополь» та відносно ширини проїзної частини автодороги «Запоріжжя - Донецьк» є технічно спроможними. Технічна спроможність показань свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не залежить від вирішення питання, чи були залишені сліди кочення або бокового ковзання (іл.5, поз.12) колесами напівпричепу «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки занос міг відбутися як з утворенням слідів ковзання на дорожньому покритті, так і за їх відсутності. Виходячи з кінцевого розташування транспортних засобів після ДТП та слідової інформації, що була зафіксована під час огляду місця ДТП, показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо механізму розвитку події та розташування місця зіткнення транспортних засобів є технічно неспроможними. Технічна спроможність показань обвинуваченого ОСОБА_6 не залежить від вирішення питання, чи були залишені сліди кочення або бокового ковзання (іл.5, поз. 12) колесами напівпричепу «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 . За показаннями свідка ОСОБА_24 щодо розташування місця зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 2,16 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя - Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 2,7 м; за показаннями свідка ОСОБА_23 автомобіль «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 2,66 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 2,7 м; за показаннми свідка ОСОБА_22 автомобіль «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 2,86 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя-Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 3,0 м; за показаннями потерпілого ОСОБА_12 автомобіль «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 2,46 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя-Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 2,9 м; за показаннями потерпілого ОСОБА_11 , автомобіль «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 3,06 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя - Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 3,0 м; за показаннями потерпілої ОСОБА_13 , автомобіль «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , від місця зіткнення до місця його зупинки у кінцевому положенні після ДТП повинен був зміститися у поздовжньому напрямку приблизно на 2,06 м, а напівпричіп змістився у поперечному напрямку відносно ширини проїжджої части автодороги «Запоріжжя Донецьк» на відстань, що дорівнює приблизно 3,0 м. Виходячи з показань свідків та потерпілих щодо розташування місця зіткнення транспортних засобів, швидкість автомобіля «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у момент зіткнення повинна була знаходитись у межах від 12,9 до 19,3 км/год. Водій автомобіля «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 для забезпечення належного рівня безпеки дорожнього руху під час проїзду заокруглення проїзної частини повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Mercedes-Benz 110 DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_12 , виявивши, що під час проїзду заокруглення дороги стався занос напівпричепу «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у складі автопоїзду з автомобілем «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух у зустрічному напрямку, для запобігання зіткнення транспортних засобів повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у водія автомобіля «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах кримінального провадження, залежала від виконання вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Питання щодо технічної можливості у водія автомобіля «Mercedes-Benz 110 DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 запобігти зіткненню з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який виїхав на смугу його руху в стані заносу, шляхом застосування гальмування в дорожній ситуації, обставини якої наведені в матеріалах кримінального провадження, не має сенсу, оскільки ані зменшення швидкості руху, ані зупинка транспортного засобу, не виключали можливості їх зіткнення. В діях водія автомобіля «Volvo FH12», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 в дорожній ситуації, обставини якої наведені в матеріалах кримінального провадження, наявні невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України в дорожній ситуації, обставини якої викладені у матеріалах кримінального провадження, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Mercedes-Benz 110DKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 в дорожній ситуації, обставини якої наведені в матеріалах кримінального провадження, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається;
- висновком судової медичної експертизи № 3703 (т. 1 а.с. 232), з якої вбачається, що смерть ОСОБА_18 від закритої тупої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними переломами ребер зліва, крововиливами у клітчатку заднього середостіння, забоями легень, розривом грудної ділянки аорти з крововиливами в плевральні порожнини, розвитком масової крововтрати, яка в цьому випадку і стала безпосередньою причиною смерті. Травма грудної клітки утворилась від ударного травматичного впливу тупим предметом з переважаючою травмуючою поверхнею з місцем прикладання в ліву задню половину грудної клітки. У живих осіб подібна травма кваліфікувалась би як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, та перебуває у прямому причинному зв`язку зі смертю, що настала. Також на тілі ОСОБА_18 були виявлені і численні інші пошкодження, які у живих осіб кваліфікувались би як легкі тілесні ушкодження, легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження середнього ступнею тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Множинний характер та локалізація усіх перелічених пошкоджень, механізм їх утворення, переважання внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, ознаки струсу тіла, переважна однобічна дислокація пошкоджень свідчать про те, що всі вони спричинені в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Не виключається можливість утворення усіх пошкоджень при ударах об виступаючі деталі салону легкового автомобілю, що рухається, внаслідок зіткнення останнього з іншим транспортним засобом;
- висновком експерта № 4891 (т.1 а.с. 239), згідно з яким, у потерпілої ОСОБА_19 виявлені пошкодження у виді закритих переломів перших ребер з двох сторін по паравертебральній лінії, 2 ребра зліва по лопатковій лінії, 3 ребра справа по середньоключичній лінії, 3 ребра зліва по лопатковій та передній підпахвовій лінії, 4 ребра справа по середньопахвовій лінії, 4 ребра зліва по лопатковій лінії, 5 ребра по передній пахвовій лінії, 5 ребра зліва по лопатковій та передній пахвовій лініям, 6 ребра по парастернальній лінії без зміщення кісткових фрагментів та переломи 6 ребра зліва по лопатковій лінії, 7-9 ребер зліва по лопатковій лінії зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком лівобічного гемопневмоторакса (скупчення крові та повітря в плевральній порожнині, скальпована рана в області правої кисті в проекції 4 п`ясної кості з пошкодженням волокон розгинача 5 пальця, закритого перелому діафізу 4 п`ясної кості правої кисті зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині, довжині кості та під кутом, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, однак, потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня. Також у ОСОБА_19 виявлені інші пошкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути в результаті ударів об виступаючі предмети в салоні автомобілю в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
- висновком судово-медичної експертизи № 60 (т. 1 а.с. 244), згідно з якою у ОСОБА_13 виявлено травму черевної порожнини: розриви селезінки з виливом та накопичуванням крові у черевній порожнині, з наступним повним хірургічним видаленням селезінки, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за кінцевим результатом втрата органу; травму грудної клітки: закриті множинні переломи лівих 2-9 ребер, множинні забої з виникненням порожнин у лівій та правій легенях з виливом та накопичуванням крові у лівій плевральній порожнині, скупчення повітря міжм`язово грудної клітки зліва; травму голови: забій головного мозку в лобній долі зліва, садно у ділянці носа зліва; травму лівої верхньої кінцівки, закритий перелом лівої плечової кістки та рана у ділянці лівого передпліччя з розвитком посттравматичного невриту лівого променевого нерва, які сукупно кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
- висновком експерта № 375 (т. 2 а.с. 2), відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлено закриту травму живота з розривом селезінки в області її воріт, що призвело до необхідності її видалення хірургічним шляхом, зі скупченням крові в черевній порожнині, закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер зліва: другого ребра по паравертебральній (білягрудинній) лінії без зміщення і по середньоключичній лінії, перелому внутрішньої пластинки; третього ребра по паравертебральній і по передній пахвовій лініям, четвертого ребра по паравертебральній лінії з незначним зміщенням та по передній пахвовій лінії, п`ятого ребра по параветебральній лінії зі зміщенням та по пахвовій лінії, уламкового перелому шостого ребра по паравертебральній лінії зі зміщенням і по пахвовій лінії, сьомого ребра по паравертебральній лінії зі зміщенням і по пахвовій лінії без зміщення, уламкового перелому восьмого ребра по лопатковій лінії, переломи 4-7 ребер по середньопахвовій та задньопахвовій лініям зі зміщенням проксимальних уламків в плевральну порожнину та заходженням кісткових фрагментів одне за одне до 1,5 см, переломи 2-10 ребер по паравертебральній-лопатковий лініям без зміщення, множинних розривів паренхими верхньої та нижньої частин лівої легені розмірами від 3 до 6 см, в проекції переломів ребер, з надходженням крові і повітря з розривів лівої легені в плевральну порожнину з колабіруванням (підтисканням) лівої легені на 1/4 висоти, з множинними розривами вісцеральної плеври, з розвитком підшкірної та міжм`язової емфіземи в області лівої половини грудної клітки (по задній, передній та боковій її поверхням) на фоні явищ травматичного та геморагічного шоку, широке садно в області грудної клітки зліва, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Також у ОСОБА_12 виявлено струс головного мозку, набряк м`яких тканин в потиличній області, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути в результаті ударів об виступаючі предмети в салоні автомобілю в умовах дорожньо-транспортної пригоди;
- виписками з медичних карток стаціонарних хворих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 181, 182).
Також під час судового розгляду судом першої інстанції допитувались експерти.
Так, експерт ОСОБА_35 вказав, що проводив експертне дослідження механізму ДТП за показаннями свідка ОСОБА_22 та потерпілого ОСОБА_11 , які з технічної точки зору є спроможними.
Експерт ОСОБА_32 пояснив, що проводив транспортно-трасологічну експертизу у цьому кримінальному провадженні, в ході чого перевіряв спроможність вихідних даних, вказаних слідчим у постанові про призначення експертизи, в тому числі в тій частині, що зіткнення відбулось на смузі руху автомобілю Мерседес, а причіп Когель був у стані заносу. Зафіксовані в ході огляду місця події сліди, а саме сліди бокового ковзання, а також уламки транспортних засобів, підтверджували, що зіткнення трапилось саме на смузі руху автомобілю Мерседес, а причіп в заносі змістився на зустрічну для руху транспортного засобу під керування ОСОБА_6 смугу.
Експерт ОСОБА_34 суду пояснив, що ним проводилось в межах кримінального провадження експертизи технічного стану транспортних засобів, а також автотехнічна трасологічна експертиза. Під час проведення експертного дослідження не виявилось можливим встановити точне місце зіткнення транспортних засобів та кут розташування їх під час зіткнення за відсутністю більш детальних вихідних даних при огляді місця події. В ході огляду причепу експерт побачив, що за навіси причепу зачепились уламки автомобілю Мерседес, які могли осипатись по ходу руху автомобілю Вольво з причепом Когель, що пояснює перебування деяких уламків на смузі руху автомобілю Вольво. Кінцеве положення автомобілю Вольво, зафіксоване в ході огляду місця події 30 жовтня 2016 року, може бути як при тому, що напрямок руху причепу був вирівняний водієм ОСОБА_6 після заносу, так і при виконанні маневру, про який вказував сам ОСОБА_6 , хоча, на особисту думку експерта, найбільш вірогідним є механізм дорожньо-транспортної пригоди внаслідок заносу причепу з виїздом на зустрічну смугу руху.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 вказав, що експертизу проведено у повній відповідності до існуючих в Україні методик. Майже всі фрагменти скла, уламки, фрагменти лакофарбового покриття, які утворились при зіткнення транспортних засобів, розташовувались на смузі руху автомобілю Мерседес, утворюючи еліпсоподібну ділянку, що є характерним при дорожньо-транспортній пригоді. При проведенні експертизи експертом не використовувались данні щодо належності трьох слідів бокового ковзання та не враховувалось якому саме транспортному засобу такі сліди належать, адже такі відомості могли б бути з`ясовані лише під час первісного огляду місця події у разі детального його проведення за участі експерта-трасолога. Висновки щодо належності цих трьох слідів бокового ковзання саме причепу носять лише ймовірний характер та при здійснені експертизи та відповіді на поставлені питання не були враховані. Оцінку діям водія ОСОБА_12 на предмет відповідності ПДР України робити не має сенсу, адже будь-які дії з його боку не могли гарантувати уникнення дорожньо-транспортної пригоди - ані зміна напрямку руху, ані екстрене гальмування, а у причинному зв`язку з ДТП перебувають саме дії водія ОСОБА_6 .
Також судом першої інстанції, за клопотанням прокурора в порядку ст.333 КПК України надавалось доручення на проведення огляду відеозапису, транспортних засобів, місця пригоди, огляду ділянки біля АЗС ТОВ «ВОГ рітейл», слідчих експериментів за участю обвинуваченого, свідків, потерпілих (ухвала суду від 11.12.2017 року т. 2 а.с. 223):
- відповідно до протоколу огляду відеозапису 31 січня 2018 року, який є додатком до протоколу огляду місця події від 30 жовтня 2016 року (т. 3 а.с. 18), слідчим разом з експертом переглянутий відеозапис огляду місця події;
- відповідно до додаткового огляду місця подія від 06 лютого 2018 року, здійснені додаткові заміри, повторний огляд автомобілю Volvo FH12, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом Kogel S24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобілю Merсеdes-Benz 110 DKA, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 3 а.с. 48-66);
- проведені слідчі експерименти 06 лютого 2018 року та 05 березня 2018 року за участю експерта-автотехніка та свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 з застосуванням відеозапису.
Так, в ході слідчого експерименту 06 лютого 2018 року свідок ОСОБА_24 повідомив де він перебував на момент ДТП, як сталась дорожньо-транспортна пригода та зазначив місце зіткнення транспортних засобів, підтвердивши свої показання під час судового засідання про те, що напівпричіп Когель у стані заносу виїхав на зустрічну смугу руху, де і сталось зіткнення з автомобілем Мерседес (т. 3 а.с. 68).
В ході слідчого експерименту 06 лютого 2018 року свідок ОСОБА_23 підтвердив ті показання, які надав під час судового розгляду, вказавши, що, наближаючись до заокруглення дороги, автомобіль Вольво спочатку продовжував рух прямо, а потім змінив напрямок руху вправо, внаслідок чого виник занос напівпричепу та напівпричіп виїхав на зустрічну смугу руху, після чого свідок почув звук удару (т. 3 а.с. 74).
Свідок ОСОБА_22 під час слідчого експерименту також підтвердив ті обставини дорожньо-транспортної пригоди, про які він зазначав під час допиту в судовому засіданні, зазначивши додатково місце заносу напівпричепу на зустрічну смугу руху.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 в ході слідчого експерименту 06 лютого 2018 року пояснення по суті надати відмовились, вказуючи, що вони наполягають на раніше наданих поясненнях (т. 2 а.с. 80).
З потерпілою ОСОБА_13 слідчий експеримент не проводився у зв`язку з відмовою останньої від проведення слідчого експерименту, що пов`язано зі станом її здоров`я (т. 3 а.с. 85, 86).
В ході повторних слідчих експериментів від 05 березня 2018 року з потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 (т. 3 а.с. 105-115), потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 вказали, що при зміні напрямку руху автомобілем Вольво вправо виник занос напівпричепу, який виїхав на смугу руху автомобілю Мерседес, де відбулось зіткнення. Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_19 зазначили, що вказати місце, де напівпричіп занесло з виїздом на смугу руху автомобілю Мерседес вони не можуть, оскільки бачили напівпричіп вже у стані заносу. Автомобіль Мерседес перед ударом напрямку руху не змінював та на зустрічну смугу руху не виїжджав.
Відповідно до протоколу огляду відеозапису з АЗС ТОВ «ВОГ рітейл» 06 лютого 2018 року (т. 3 а.с. 88), швидкість руху автомобілю Вольво з напівпричепом Когель при проїзді ділянки дороги до місця заокруглення становить 52,4 км/год.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від проведення слідчого експерименту (т. 3 а.с. 95-101), посилаючись на те, що погодні умови, за яких йому було запропоновано провести слідчий експеримент, не відповідають погодним умовам, які були 30 жовтня 2016 року, а автомобіль ДАФ з напівпричепом Шміц, які використовувались слідчим в ході проведення слідчого експерименту, за своїми технічними параметрами не є аналогічними автомобілю Вольво з напівпричепом Когель, що обвинувачений підтвердив і в судовому засіданні.
Проаналізувавши досліджені докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Так, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , відомості з протоколів оглядів місця події, транспортних засобів, тощо, висновки експертів ОСОБА_32 , ОСОБА_36 , ОСОБА_34 , ОСОБА_17 , узгоджуються між собою та переконливо підтверджують саме ті обставини та механізм ДТП, які зазначені в обвинувальному акті.
Суд першої інстанції, також обґрунтовано критично поставився до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки показання останнього повністю спростовуються вищевказаними доказами.
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив висновки експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , викладені у висновку № 000225/01 від 16 травня 2017 року, оскільки ці висновки суперечать фактичним обставинам, встановленим під час огляду транспортних засобів, а також суперечать висновкам експертів ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , ОСОБА_17 .
Доводи обвинуваченого про те, що суд ухвалив обвинувальний вирок у зв`язку із тим, що на нього чинився тиск з боку потерпілих, є безпідставними.

Проявів упередженості з боку головуючого судді колегією суддів не встановлено.

Твердження апелянта про те, що потерпілі та свідок ОСОБА_22 є між собою родичами, а тому зацікавлені в результатах розгляду справи, а показання свідків ОСОБА_23 та свідка ОСОБА_24 не узгоджуються із показаннями інших свідків, є необґрунтованими.

Так, пояснення потерпілих та свідків під час допиту в судових засіданнях є чіткими, логічними та послідовними, за своїм змістом не містять протиріч, повністю узгоджуються як між собою та з іншими доказами по справі.
З цих же підстав колегія суддів не вбачає підстав не довіряти показанням допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та були приведені до присяги.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не з`ясував, чи перебував водій ОСОБА_12 на час ДТП у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки будь-які докази про те, що ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відсутні. Навпаки, виписка з медичної картки ОСОБА_12 , відповідь в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» від 14 грудня 2017 року, показання свідка ОСОБА_28 спростовують цю обставину, про що обґрунтовано вказав суд у вироку.
Доводи обвинуваченого про безпідставне не прийняття судом висновків експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , викладених у висновку № 000225/01 від 16 травня 2017 року, колегія суддів вважає суб`єктивною думкою обвинуваченого, оскільки у вироку суд детально описав чому він прийняв одні висновки експертів та відкинув інші.
Твердження апелянта про те, що висновок експерта ОСОБА_17 є неналежним доказом, оскільки він проведений із порушенням порядку експертиз та за неналежною методикою, на переконання колегії суддів є необґрунтованими, оскільки даний висновок експерта підтверджується іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема висновками експертів ОСОБА_33 , ОСОБА_37 .
Суд обґрунтовано вказав на те, що висновок експертом зроблений не лише на основі даних, отриманих в ході досудового розслідування, а також на основі відомостей, які отримані в ході проведення слідчих дій за дорученням суду.
Свої висновки експерт ОСОБА_17 підтвердив під час судового розгляду.

Крім того, зазначений висновок експерта не є єдиним доказом у провадженні і оцінювався судом у сукупності з іншими доказами.

Доводи обвинуваченого про те, що протокол огляду місця події від 30 жовтня 2016 події та схема до нього є неналежними доказами та мають недоліки, колегія суддів вважає також безпідставними, оскільки вказані документи складені з дотриманням вимог ст.237 КПК України і суттєвих недоліків, які б тягли недопустимість цих доказів, не мають, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону при проведенні огляду допущено не було.

Твердження обвинуваченого про те, що під час огляду місця події було порушено його право на захист не знайшли свого підтвердження. Протокол огляду місця події сам обвинувачений підписав без заперечень, отже погодився з тими відомостями, які зазначені в цьому протоколі. Крім того, в матеріалах провадження відсутні об`єктивні відомості про те, що ОСОБА_6 заявляв клопотання про залучення йому захисника за рахунок держави і самостійно захисника також не залучав, участь захисника у цьому провадженні не є обов`язковою, відповідно до вимог ст.52 КПК України. Відтак будь-яких порушень права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено.

З доводами обвинуваченого про те, що постанова слідчого від 12 січня 2017 року про призначення експертизи та висновок експерта №9-27 від 17 лютого 2017 року є недопустимими доказами, колегія суддів не погоджується. Так, сама по собі постанова слідчого не є доказом у справі у розумінні положень ст.84 КПК України. Порушень при проведенні експертизи на підставі вищевказаної постанови слідчого, також не встановлено. Згідно з висновком експерта, під час проведення експертизи експерт досліджував надані йому матеріали кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого про незаконність проведення додаткових слідчих дій під час судового розгляду є також безпідставними, оскільки застосування таких заходів прямо передбачено ст.333 КПК України. Більш того, як вбачається з матеріалів провадження, вказані заходи застосовувались судом за клопотанням сторони кримінального провадження, з метою перш за все, перевірки доводів сторони захисту.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.22 КПК України, та зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, та на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Всі свої висновки суд першої інстанції належним чином вмотивував у вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є незаконним, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.«в», ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», №1810 від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, не позбавлені батьківських прав особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 є батьком неповнолітньої дитини, ним вчинено необережний злочин, який не є особливо тяжким.

Перешкод, встановлених законодавством, для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 амністії не вбачається.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», та звільнення останнього від відбування основного та додаткового покарання, призначеного за вищевказаним вироком суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України та на підставі ст.1 ч.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування основного та додаткового покарання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4