Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7075/19
У Х В А Л А

Іменем України
06 вересня 2019 року слідчий суддя Придніпровський районний суду м.Черкаси
ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , подане під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 3000007 від 05.01.2018, про обрання запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого директором Черкаської державної сільськогосподарської станції Національного наукового центру «Інститут землеробства національної академії аграрних наук України», який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

Як зазначено в клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи директором Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України» (далі по тесту Господарство), безпосередньо та через апарат Господарства, здійснюючи поточне управління (керівництво) зазначеною установою, будучи уповноваженим забезпечувати високоефективну діяльність, ефективне використання збереження закріпленого за ним державного майна та розпоряджатися коштами установи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність власних дій, зловживаючи своїм службовим становищем, у період 21.04.2016 по 18.06.2017, використав своє службове становище всупереч інтересам служби в інтересах третіх осіб, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам Станції, при таких обставинах.

Так, ОСОБА_5 в порушення вимог Постанови Президії НААН України №7 від 30.06.2015, в період часу з 21.04.2016 по 18.06.2017, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, зловживаючи службовим становищем, умисно, використав офіційно надані йому за посадою службові повноваження всупереч інтересам служби та в інтересах третіх осіб уклав ряд договорів на продаж сільськогосподарських культур за договірними цінами, а не через товарну біржу, тобто провів господарські операції щодо реалізації сільськогосподарських культур, за цінами, нижчими, ніж середньозважені біржові, а саме за рахунок продажу сільськогосподарської продукції ПрАТ «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство», в сумі 3 319,95 грн., за рахунок продажу сільськогосподарської продукції ПМП «Агротех», в сумі 59 975,80 грн., за рахунок продажу сільськогосподарської продукції ТОВ «Агрополіс-Центр», в сумі 1 087 390,35 грн., за рахунок продажу сільськогосподарської продукції ТОВ «ВЕЛ ГРУП», в сумі 99 925,00 грн., за рахунок продажу сільськогосподарської продукції ТОВ «Зернова перлина», а всього Господарству було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 605 575,60 гривень, що більш ніж в 2 330 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи.

На обґрунтування таких встановлених обставин слідчий посилається на висновки судово-економічної експертизи №718, 949-952/18-23 від 21.09.2018, результати якої отримані шляхом співставлення середньозважених біржових цін на сільськогосподарську продукцію з цінами за якими Державною сільськогосподарською дослідною станцію Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН України, та була встановлена сума недоотримання Державною сільськогосподарською дослідною станцію Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН України доходів складає 1 605 575,60 гривень (при проведенні розрахунку брались min ціни відповідного періоду).

Встановлені обставини стали приводом для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України умисне, з корисливих мотивів використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи.

На думку слідчого, ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також покарання, передбаченого кримінальним законом, останній після отримання повідомлення про підозру, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; крім того, маючи широке коло зв`язків, має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на свідків, інших, не встановлених на цей час осіб, співучасників кримінального правопорушення, з метою примусу останніх до дачі неправдивих показань, або від відмови від дачі показань, а також вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення або злочини з метою приховання вже виявленого, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного, як вважає сторона обвинувачення, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Розмір застави сторона обвинувачення просить визначити виходячи із розміру нанесеної матеріальної шкоди, а саме в сумі 1 605 575,60 гривень.

Прокурор підтримав клопотання, пояснив, що органами досудового розслідування зібрані інші докази, які доводять причетність ОСОБА_5 до вчинення інших злочинів, а тому просив його задоволити з підстав, визначених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у застосуванні застави, заявив про необґрунтованість підозри, відсутність доказів наявних ризиків, які станом на сьогодні мають лише декларативний характер. При цьому надав альтернативний експертний висновок №11/03/19-1 від 11.03.2019, який на думку сторони захисту спростовує відомості, які зазначені у підозрі. Також захисник зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки. Просив відмовити у задоволенні клопотання, підозрюваний здатен самостійно дотримуватись процесуальної поведінки, що не потребує заходів забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід. Також захисник звернув увагу на дохід, який отримує ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши доводи сторін обвинувачення і захисту, дослідивши надані ними докази, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Мотиви слідчого судді.
За правилами ч. 2 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Що стосується обґрунтованості підозри встановлюю наступне.

Як на докази доведення підозри слідчий у клопотанні посилається на висновки судово-економічної експертизи №718, 949-952/18-23 від 21.09.2018, однак інформація, яка встановлена експертами має бути оцінена з урахуванням доказів, наданих стороною захисту, зокрема висновків інших експертів, а також вихідних даних, які були представлені на експертизи сторонами обвинувачення та захисту. Вихідні дані також мають бути встановлені за допомогою належних та допустимих доказів.

Варто уваги, що на даній стадії розслідування оцінюючи обґрунтованість підозри, я, як слідчий суддя, не пред`являв до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду, а тому з урахуванням наданих прокурором доказів обґрунтування підозри ОСОБА_5 , можу констатувати деякі факти та інформацію, яка переконала мене як об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг бути причетним до описаних подій, яка потребує ретельного дослідження та оцінки з урахуванням аргументів сторони захисту.

Про незначний ступень ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 свідчать відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, його працевлаштованість, наявність сімейних стосунків, позитивна репутацію, що може вказувати на міцні і стійки соціально-побутові зв`язки (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Ризик тиску на свідків носить лише декларативний характер, так як досудове розслідування тримає більше року (відомості внесені 05.01.2018), а тому таке побоювання могло бути виправданим лише на початку слідства. Крім того, немає ніяких даних про те, що за це період підозрюваний вдавався до впливу на свідків або інших учасників кримінального провадження.

Тиск на експертів також виключається, так як експертиза, яка була проведена стороною обвинувачення датована ще 21.09.2018, але за цей період інформація про спробу якимсь чином змінити ці висновки відсутня.

Ризик знищення або підроблення документів, в контексті обставин здійснення досудового розслідування, також зменшився, оскільки у слідства була можливість вилучити всі необхідні документи з дня початку досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Крім того інформація, яка отримана із вилучених документів, була використана для проведення експертизи та отримання висновків експерта №718, 949-952/18-23 від 21.09.2018.

Таким чином не було встановлено виправданості потреби у забезпеченні виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків заставою. Натомість характеризуючи дані, обставини життєдіяльності, в контексті ступеню обґрунтованості підозри свідчать, що для забезпечення потреб досудового розслідування цілком достатнім та виправданим є застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 176-179, 182, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

.у х в а л и в:

Клопотання слідчого задоволити частково.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді застави відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора і суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного на строк два місяці, тобто до 06.11.2019.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1