Справа № 461/9501/19
Провадження № 1-в/461/209/19
УХВАЛА

04.12.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на незаконне утримання під вартою та негайне звільнення ОСОБА_4 , мотивуючи подану скаргу тим, що останній незаконно утримується під вартою в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без наявності на те законних підстав.
Зазначає, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі. Вказане судове рішення було оскаржено в апеляційному порядку, а тому відсутні законні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки в суді апеляційної інстанції останньому запобіжний захід не обирався та не продовжувався. Вважає подальше утримання засудженого під вартою за відсутності судового рішення про тримання під вартою порушує права та законні інтереси ОСОБА_4 , а тому його слід негайно звільнити з під варти. Просить клопотання задовольнити.

Захисник, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор та представник ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» в судове засідання не з`явились. ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» надіслало повідомлення з долученням до нього копії вироку, як правової підстави утримання ОСОБА_4 в даній установі.
Зважаючи на належне оповіщення учасників процесу, з врахуванням обмежених строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд за їх відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Згідно ст. 20 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставами для звільнення з-під варти є, зокрема: скасування запобіжного заходу; зміна запобіжного заходу; закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або закінчення передбаченого законом строку тримання під вартою як запобіжного заходу, якщо цей строк не продовжено в установленому законом порядку. Звільнення особи з-під варти в разі скасування або зміни цього запобіжного заходу провадить начальник установи попереднього ув`язнення на підставі ухвали слідчого судді, ухвали або вироку суду.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.305, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307. ч.2 ст.309, та згідно ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно даного вироку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишено без змін тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 до призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017 року оскаржено в апеляційному порядку.
На даний час справа розглядається Львівським апеляційним судом.
Таким чином, вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017 в частині запобіжного заходу щодо утримання під вартою ОСОБА_4 продовжує свою дію на даний час. Отже, наявна правова підстава для утримання ОСОБА_4 в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».
У свою чергу, наведені обставин не позбавляють сторону захисту ініціювати перед судом, який проводить розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , клопотання про зміну запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вищевказані норми закону та мотиви, надані документи та вищенаведені встановлені в ході розгляду скарги обставини, приходить до висновку, що в ході розгляду скарги не встановлено факту незаконного утримання ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», а тому відсутні законні підстави для негайного звільнення підозрюваного з під варти та задоволення поданої скарги.
Керуючись ст. 206 КПК України, -

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про негайне звільнення з-під варти залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1