Справа № 715/448/19
Провадження № 1-кп/715/47/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10.2019 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
09 грудня 2018 року біля 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Довбушській, що в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, вчинив суперечку із дружиною ОСОБА_6 , в ході якої штовхнув ОСОБА_6 , від чого остання впала на землю, після чого ОСОБА_4 наніс ряд ударів своїми ногами по тілу потерпілої. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: синці: по передньо-боковій поверхні правого стегна в середній третині; по передньо-боковій поверхні правого стегна в нижній третині; по боковій поверхні правої гомілки в середній третині; по внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині; по передньо-боковій поверхні лівого стегна в середній третині; по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній, середній та нижній третинах; по боковій поверхні шиї зліва у верхній третині, які згідно висновку експерта №46д від 18.01.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом: нігтьової фаланги третього пальця правої кисті без заміщення, які згідно висновку експерта №46д від 18.01.2019 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 09 грудня 2019 року він перебував в с. Коровія у будинку, разом зі своєю, на той час співмешканкою ОСОБА_7 , коли туди прийшла потерпіла. Вказував на те, що остання почала кричати, розбила скло вікна у будинку. Після чого вона пішла до таксі. Він сів у машину та поїхав за нею. Побачив, що машина таксі не могла виїхати, тому підійшов до машини, хотів допомогти витягнути машину. В цей час ОСОБА_6 вийшла із машини, кричала та кинула каменем у його машину, розбила лобове скло. Він підійшов до неї із рук забрав камінь. Вона хотіла вдарити його телефоном, тому забрав з її рук і телефон. Вказував, що не штовхав та не бив ОСОБА_6 , а тілесні ушкодження вона могла отримати коли била рукою по машині. Також пояснив, що не бачив, щоб вона падала, та що у неї був брудний одяг чи на ній були сліди крові.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій повністю підтверджується поясненнями потерпілої та свідків:
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в ніч на 09.12.2018 року захворіла дитина, тому необхідно було поїхати до лікаря, вона подзвонила на мобільний телефон своєму чоловіку - ОСОБА_4 , однак останній не брав трубку. Тому вона взяла таксі і поїхала до нього на будівництво в с.Коровія. Прийшовши до будинку, побачила автомобіль Мельницького, двері будинку були закриті, тому вона почала стукати. Він відчинив двері, вийшов на подвіря і сказав, що не сам, тому вона його штовхнула і зайшла до будинку. Там побачила незнайому дівчину, яка одягалася, вказувала на те, що вона почала кричати. ОСОБА_4 вигнав її з будинку, конфлікт тривав декілька хвилин, вона вийшла і побігла до таксиста. Машина таксі не могла виїхати, застрягла в снігу. До них підійшов ОСОБА_4 і нецензурними словами сказав вийти їй з автомобіля. Пояснила, що вона вийшла з автомобіля таксі і почала тікати по дорозі і подзвонила своїй матері. Через деякий час побачила автомобіль ОСОБА_4 , який її доганяв. Останній вийшов з автомобіля підійшов до неї, схопив лівою рукою за її куртку, обзивав нецензурними словами, кинув на землю, на бетонний горбик та почав наносити удари ногами по її тілу, по нижній частині, вона прикриватись руками і після удару відчула різку біль середнього пальця правої руки. Він залишив її і вона через деякий час пішла по дорозі і побачила працівників поліції, вони зупинились, взяли її і поїхали до будинку ОСОБА_4 . По дорозі вона розказала працівникам поліції, що її побив чоловік і болить рука. Приїхала до будинку, разом із працівниками поліції, коли зайшли в будинок то ніякої бійки між нею і незнайомою дівчиною не було, ніяке скло в автомобілі чоловіка вона не розбивала.
Просила суд покарати ОСОБА_4 відповідно до норм чинного законодавства. Також просила суд задовольнити заявлений нею цивільний позов та стягнути із обвинуваченого на її користь завдану їй матеріальну шкоду, зокрема, витрати на лікування в сумі 3352,95 грн. та спричинену їй моральну шкоду на суму 80 000 гривень.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 09.12.2018 року перебував на чергуванні разом із напарником ОСОБА_9 . До них поступило повідомлення про те, що доньку б`є чоловік - ОСОБА_10 . Дана подія відбувалась в с.Коровія Глибоцького району. Тому вони одразу поїхали на місце події. По дорозі в с.Коровія, на дорозі їх зупинила незнайома жінка. Одяг на ній був грязний, вона була мокра і заплакана. Вона сіла до них в автомобіль і розказала, що її побив чоловік, кинув на землю та наносив удари ногами. При цьому пояснив, що вона скаржилася, що її болить рука. Вони під`їхали до будинку, він разом із потерпілою зайшов в будинок. Там був ОСОБА_4 та незнайома дівчина. Між останньою та потерпілою почалась словесна суперечка. Конфлікт швидко припинився. Ніякого насильства не було. Також вказав, що бачив розбите лобове скло в автомобілі та розбите вікно в будинку, обвинувачений вказував на те, що це розбила його дружина.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 09.12.2018 року він виїхав за повідомленням, яке надійшло на лінію 102. В селі Корові Глибоцького району на вулиці десь за один кілометр від вказаного будинку, вони зустріли потерпілу, одяг на ній був брудний, вона була заплакана, казала, що її побив чоловік. Потерпіла сіла до них в машину і вони поїхали до будинку. Під`їхавши до будинку, потерпіла зайшла до будинку з його напарником, а він залишився на подвір`ї, спілкувався з ОСОБА_4 . Почув крики, які доносилися з будинку, зайшов туди і побачив, що сварилися між собою ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . При цьому пояснив, що не бачив, щоб хтось там бився.
Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:
витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 10.12.2018 року за заявою ОСОБА_6 внесенні відомості до ЄРДР про те, що 09.12.2018 року перебуваючи на території господарства, що в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області в ході словесної суперечки між нею та її чоловіком ОСОБА_4 , останній наніс їй тілесні ушкодження;
рапортом від 09.12.2018 року, згідно якого, ОСОБА_6 звернулася на спецлінію «102», з повідомленням, що ОСОБА_4 09.12.2019 року застосовує відносно неї насильство. Виїздом поліцейських на місце події, був підтверджений факт сварки та застосування відносно ОСОБА_6 . ОСОБА_4 фізичної сили;
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або такого, що готується від 09.12.2018 року від ОСОБА_6 , в якому вона зазначала, що 09.12.2018 року о 11 год. 00 хв. в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, під час сварки з чоловіком ОСОБА_4 , він наніс їй декілька ударів ногами по тулубу.
висновком експерта № 1050, з якого вбачається, що при проведенні судово медичної експертизи обстеженні та по медичних документах потерпілої встановлено, що на тілі ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: по передньо- боковій поверхні правого стегна в середній третині; по передньо-боковій поверхні правого стегна в нижній третині; по боковій поверхні правої гомілки в середній третині; по внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині; по передньо-боковій поверхні лівого стегна в середній третині; по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній, середній та нижній третинах; по боковій поверхні шиї зліва у верхній третині; перелом нігтьової фаланги ІІІ пальця правої кисті без зміщення. Тілесні ушкодження у вигляді синців відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді перелома пальця відноситься до тілесних ушкоджень середньої ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в обвинувальному акті. Беручи до уваги характер, кількість та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень, експерт вважає малоймовірним їх виникнення в своїй сукупності при падінні з положення стоячи;
протоколом проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2018 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, за участю потерпілої ОСОБА_6 , в якому вона вказала, як саме ОСОБА_4 штовхнув її та завдавав удари ногами;
висновком експерта № 1093д, згідно якого отримані потерпілою тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по строку та обставинах можуть відповідати вказаному у фабулі ухвали суду, а також не виключається можливість при обставинах, на які вказує потерпіла під час слідчого експерименту від 22.12.2018 року;
висновком експерта 46д, де експертом надано висновок, що тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_6 , малоймовірно виникли внаслідок падіння з положення стоячи при поштовху на землю, вони могли бути їй завдані за обставин, які були відображенні у слідчому експерименті.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Суд визнає усі зазначені докази належними, допустимими та достатніми, які в своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Суд вважає, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому злочині є вибраний ним спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки, дані ним покази повністю спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які є послідовними та узгодженими в ході судового розгляду справи.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника на відсутність достатніх доказів, які б вказували на заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілій є необґрунтованими з урахуванням вищенаведених доказів.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину.
Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад злочину передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченогої судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків, думку потерпілої, особу обвинуваченого, зокрема, те що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи вищенаведене, досудову доповідь органу пробації, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів є призначення йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням.
У відповідності до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи все вищевикладене, те, що по кримінальному провадженню доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України і внаслідок його дій потерпілій ОСОБА_6 завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, в сім`ї, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 80 000 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме сумі 15 000 гривень.
На думку суду цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 316,50 грн. підтвердженні витрати на лікування потерпілої (рентгенологічне обстеження, бинт гіпсовий, вата, рентгеноплівка).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі
На підставі ст.ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік і шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000 (п`ятдесят тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 316,50 грн. - відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя: