В И Р О К
іменем України

31 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001457 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2000 за частиною 3 статті 206, із застосуванням статті 43 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців; 2) вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2005 за статтею 15, частиною 3 статті 185, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 1 рік; 3) вироком Жовтневого районного суду Харківської області від 28.08.2007 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років; 4) вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2012 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 09.03.2016 за відбуттям строку покарання,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 296 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

30 грудня 2016 року близько 22:00 години в м. Змієві Харківської області ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував у кафе ФОП " ОСОБА_9 ", яке розташоване по АДРЕСА_3 , в якому також перебували двоє чоловіків, особи яких не відомі, а також бармен ОСОБА_6 .

Того ж числа близько 22:20 години до приміщення кафе зайшов місцевий мешканець м. Змієва Харківської області ОСОБА_10 , який почав спілкуватись із ОСОБА_7 , в ході чого між ними виникла сварка, після якої ОСОБА_10 , тікаючи від ОСОБА_7 , вибіг із кафе та утримуючи рукою вхідні двері до приміщення кафе із зовнішньої сторони, блокував вихід із кафе. В цей час ОСОБА_7 , діючи із хуліганських мотивів, маючи раптово виниклий умисел на вчинення хуліганських дій та виражаючи явне нехтування до існуючих в суспільстві норм моралі та поведінки, дістав із пакета, який мав при собі, сокиру, яка не належить до холодної зброї, та яку ОСОБА_7 ніс своєму знайомому ОСОБА_11 на його вимогу, взяв її в праву руку та, підбігши до вхідної двері, яку з зовнішньої сторони утримував ОСОБА_10 , почав наносити удари колото-ріжучою частиною сокири по коробу та поверхні вхідної двері намагаючись її відкрити. Вказані дії ОСОБА_7 супроводжувались нецензурною лайкою, після він заспокоївся та сів за стіл, чим скористалася бармен кафе ОСОБА_6 , яка вийшла із кафе та повернулась через декілька хвилин, після того, як ОСОБА_10 втік. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи діяти умисно, зі хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, що виразилася в нахабно виявленому зневажливому, зверхньому ставленні до громадського порядку та існуючих в суспільстві норм поведінки, почав принижувати честь та гідність бармена кафе ОСОБА_6 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, та почав погрожувати їй фізичною розправою, а при її спробі дістати мобільний телефон та зателефонувати до правоохоронних органів, ОСОБА_7 підбіг до неї та наніс один удар колото-ріжучою поверхнею сокири по мобільному телефону "LG L60", який ОСОБА_6 утримувала в руках, розбивши його, чим завдав останній матеріальну шкоду, після чого із місця вчинення злочину втік, вибігши із приміщення кафе. Зазначеними діями ОСОБА_7 зірвав діяльність кафе ФОП " ОСОБА_9 " та пошкодив майно вказаного кафе.

Крім того, 14 січня 2017 року близько 07:00 години ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до кафе ФОП " ОСОБА_9 ", що розташоване по АДРЕСА_3 , в якому знаходилися бармен ОСОБА_12 , де підійшов до барної стійки та, діючи із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, маючи умисел на вчинення хуліганських дій та виражаючи явне нехтування до існуючих в суспільстві норм моралі та поведінки, підняв ніж, який знаходився на столі в приміщенні вказаного кафе, який не належить до холодної зброї, взяв його в праву руку та почав погрожувати бармену кафе ОСОБА_12 , направляючи ножа в її бік, та декілька разів вдарив лезом ножа по барній стійці, чим пошкодив майно кафе. Дії ОСОБА_7 супроводжувалися нецензурною лайкою, приниженням честі та гідності ОСОБА_12 . Через деякий час останній вдалося вибігти із кафе та забігти в сусіднє приміщення і закритися в ньому. ОСОБА_7 продовжуючи діяти умисно, із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, що виразилася в нахабно виявленому зневажливому, зверхньому ставленні до громадського порядку та існуючих в суспільстві норм поведінки, утримуючи в руках ніж, в пошуках ОСОБА_12 пройшов на ринок ФОП " ОСОБА_13 ", який розташований поряд із приміщенням вказаного кафе по вул. Залізничній в м. Змієві Харківської області, де почав погрожувати ножем відвідувачам ринку. На правомірні зауваження та прохання припинити правопорушення не реагував, чим грубо порушив існуючий громадський порядок та існуючі в суспільстві норми поведінки та моралі. Зазначеними діями ОСОБА_7 зірвав діяльність кафе ФОП " ОСОБА_9 ", оскільки одразу після вказаної події кафе закрилось.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та показав, що за вказаних обставин він 30.12.2016 приходив до кафе біля залізничного вокзалу в м. Змієві, де перебував в стані алкогольного сп`яніння та мав при собі сокиру в пакеті, яку збирався віднести своєму знайомому. В цей час між ним та місцевим мешканцем ОСОБА_10 виникла сварка, після чого, переслідуючи останнього, він сокирою бив по вхідним дверям, які з іншого боку утримував ОСОБА_10 , а потім цією ж сокирою розбив мобільний телефон бармена кафе, після чого пішов додому. 14.01.2017 він знову відвідав вказане кафе, де перебував в стані алкогольного сп`яніння. Там у нього виник безпричинний конфлікт з барменом кафе. Під час цього конфлікту він взяв зі столу ніж та двічі вдарив по барній стійці, у присутності бармена, яка втекла від нього. Потім він, тримаючи ніж у руці, вийшов із кафе та на вулиці і території ринку, що розташований поруч, продовжуючи зухвалу поведінку, намагався знайти ОСОБА_12 , незважаючи на зауваження оточуючих. Внаслідок його дій того дня кафе зачинилося.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілих, повідомив, що йому соромно за свою поведінку, просив врахувати його бездоганну поведінку після вчинення злочину.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним під час судового розгляду, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується у повному обсязі наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_12 у заявах про вчинений злочин (т. 2 а. п. 28, 35), а також у показаннях в судовому засіданні, повідомили про зазначені вище обставини хуліганства, вчиненого ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_5 , у свою чергу, показала, що зазначені вище обставини хуліганства, вчиненого ОСОБА_7 , їй відомі зі слів барменів ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які пояснювали їй походження пошкоджень майна кафе та причини зриву його роботи.

Свідок ОСОБА_10 показав про обставини конфлікту, який виник у нього ОСОБА_7 , після чого останній намагався його догнати, а він, тікаючи, заблокував двері до приміщення кафе. Тоді ОСОБА_7 сокирою намагався зламати ці двері.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, з яких вбачається, що 30.12.2016 ОСОБА_7 мав при собі сокиру, оскільки, на його прохання, ніс її до нього додому для використання у господарських цілях.

Даними протоколу огляду місця події від 30.12.2016 підтверджується обстановка у кафе ФОП " ОСОБА_9 " по АДРЕСА_4 , де було зафіксовано пошкодження столу та дверей. Під час огляду було виявлено та вилучено сокиру, яка визнана речовим доказом та передана на зберігання до камери схову Зміївського ВП ГУНП в Харківській області (т. 2 а. п. 29-33, 34).

З протоколу огляду місця події від 14.01.2017 вбачається, що на ділянці вул. Залізничної в м. Змієві Харківської області, поблизу привокзального ринку, було вилучено кухонний ніж із рукояткою чорного кольору "DIAN JIN", який визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери схову Зміївського ВП ГУНП в Харківській області (т. 2 а. п. 36, 37, 38).

Даними рахунку №17/1005 від 16.01.2017 та рахунку-фактури від 16.01.2017 підтверджується, що внаслідок хуліганства ОСОБА_7 було спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 5303 грн, а також ОСОБА_6 на суму 2100 грн (т. 2 а. п. 40, 41).

Оцінивши зазначені докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_7 є винуватим у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому особою, раніше судимою за хуліганство, і його дії суд кваліфікує за частиною 3 статті 296 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості;

- обставини, що пом`якшують покарання, якими, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнав щире каяття, яке виявилося у тому, що на час судового розгляду обвинувачений шкодує з приводу вчиненого, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність; сприяння розкриттю злочину, що виявилося у наданні показань про його обставини; відшкодування завданої шкоди та відсутність з боку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого, про що вони подали відповідні заяви (т. 1 а. п. 20, 36, 86, 87);

- обставини, що обтяжують покарання відповідно до пунктів 1, 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якими визнається: рецидив злочинів, а саме вчинення хуліганства особою, яка раніше судима за корисливий злочин; вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;

- відомості про особу обвинуваченого, який раніше був судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі (т. 2 а. п. 44-46, 48-52), за місцем відбуття покарання за останнім вироком у Темнівській ВК-100 характеризується позитивно, як особа, що стала на шлях виправлення (т. 2 а. п. 47), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (т. 2 а. п. 53), водночас, у 2017 році пройшов стаціонарне лікування у 8 відділенні ОПЛ №1 з діагнозом: розлади особистості і поведінки внаслідок зловживання алкоголем (т. 2 а. п. 54); 12.04.2017 уклав шлюб зі ОСОБА_14 (т. 2 а. п. 55), не працює і не перебуває на обліку в службі зайнятості.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, а також обставин, що обтяжуть покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 3 статті 296 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи середню тяжкість вчиненого злочину, щире розкаяння та поведінку обвинуваченого, який після вчиненого злочину пройшов стаціонарне лікування розладів особистості і поведінки внаслідок зловживання алкоголем, створив сім`ю та зареєстрував шлюб, відшкодував завдану шкоду потерпілим, які претензій до обвинуваченого не мають, а також з урахуванням правової позиції представника публічного обвинувачення ОСОБА_3 щодо призначення покарання з випробуванням, суд, незважаючи на наявність у обвинуваченого непогашених судимостей, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 суд виходив з наступного.

Потерпіла ОСОБА_5 у позовній заяві просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 6658 грн 79 коп., що є вартістю проведення ремонту пошкодженого у неї майна, а також 4000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, яка виявилася у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки обвинуваченого. (т. 1 а. п. 44, 45).

18.10.2017 від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , в заяві просила залишити без розгляду її позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (т. 1 а. п. 86).

За таких обставин, позовну заяву потерпілої належить залишити без розгляду.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у злочині, передбаченому частиною 3 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Речові докази, що передані на зберігання до камери схову Зміївського ВП ГУНП в Харківській області: сокиру - знищити; кухонний ніж - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1