Номер провадження: 11-кп/813/1287/19
Номер справи місцевого суду: 495/3801/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 08.07.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 02.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення є неконкретним, а саме в обвинувальному акті не зазначено яким способом вчинене викрадення чужого майна (відкрите); не прописаний механізм нанесення тілесних ушкоджень; станом на яку дату визначено вартість викраденого майна (100 доларів США) у сумі 2768,82 грн., що не дозволяє встановити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; у формулюванні обвинувачення та викладенні фактичних обставин справи не зазначено, що обвинувачений наносив потерпілому тілесні з метою протиправного вилучення майна (зазначено, що після нанесення тілесних ушкоджень у обвинуваченого виник намір на відкрите викрадення майна), що не узгоджується з кваліфікуючими ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та у своїй сукупності свідчить про неможливість роз`яснення судом висунутого обвинувачення особі, від якого сторона захисту повинна здійснювати захист в суді.
Крім того, районний суд, мотивуючи оскаржуване рішення, послався на те, що обвинувальний акт містить посилання на докази, зокрема на висновки судових експертиз.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а доводи суду щодо його невідповідності вимогам закону є безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до правильного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню, між іншим, підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000007 від 02.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, він фактично не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, в тому числі і відносно неконкретності обвинувачення.
Крім того, положеннями ч.2 ст.291 КПК України визначено виключний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема він жодним чином, до стадії безпосереднього дослідження доказів під час судового розгляду, не повинен розкривати докази, а має бути складений у відповідності до переліку пунктів частини другої статті 291 КПК України.

Разом з цим, як убачається зі змісту обвинувального акта, в ньому містяться посилання на докази, а саме на висновки проведених під час досудового розслідування судових експертиз з розкриттям їх змісту, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, що суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України.

За таких підстав, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст.291 КПК України, а тому не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 08.07.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 02.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повернутий прокурору для усунення недоліків залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4