Номер провадження: 11-сс/813/1620/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку 2008 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002290 від 11.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 260 гривень, з покладанням обов`язків, в разі внесення застави, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на слідчі дії за викликом слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, всякому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали обчислюється з 11.09.2019 року та припиняє свою дію 09.11.2019 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Окрім того, визначаючи підозрюваному заставу саме у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не може бути непомірним для нього.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала безпідставна, та ухвалена з порушенням вимог КПК України та посилається на те, що суд не взяв до уваги, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний зізнався у вчиненні злочину, до клопотання слідчого не додано жодного доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, відносно підозрюваного обрано найбільш суворий запобіжний захід з непомірною для нього заставою, не було доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам.
За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, або заставу у значно меншому розмірі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи підозрюваного та захисника, які в судовому засіданні,не оспорюючи доведеності пред`явленої підозри, змінили вимоги апеляційної скарги та просили зменшити розмір застави; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частина 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 12.09.2019 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с.9-11), санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести рокі, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме в тому, що 11.09.2019 року, приблизно о 13 год. 30 хвилин, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , прибули за адресою: АДРЕСА_3 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи ціль незаконного збагачення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_12 повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою.

Визначивши об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 з метою реалізації свого умислу, розуміючи протиправність їх дій, діючи відповідно до визначеної для нього ролі, разом з ОСОБА_11 , будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, без дозволу власника, незаконно, шляхом підбору ключа проникли до вищевказаної квартири. Перебуваючи в квартирі, діючи умисно, відповідно до визначених між собою ролей, з корисливих мотивів, в той час, коли ОСОБА_12 спостерігав за тим, щоб протиправні дії ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не було викрито, останні таємно викрали ювелірні прикраси та інші вироби з металу (біжутерія), яке належить ОСОБА_13 , на загальну суму 3000 гривень, після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 з викраденим майном вийшли з квартири у двір будинку АДРЕСА_3 , де на них чекав ОСОБА_12 в автомобілі марки «ВАЗ 2110» зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 , та, сівши в автомобіль, покинули місце вчинення злочину разом з викладеним майно, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 3000 грн.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики обумовлені тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, офіційно ніде не працевлаштований, раніше засуджений за злочини майнового характеру.

Окрім того, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також того, що останньому відомі особи потерпілої та свідків злочину, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що останній може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду прокурором було доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги захисника, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до приписів ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому, у такому випадку, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З ухвали слідчого судді випливає, що суд визначив заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 115260 гривень, посилаючись на те, що такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не може бути непомірним для нього, однак такий висновок слідчого судді є помилковим, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Так, приймаючи рішення щодо застосування такого розміру застави до підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя не врахував майновий та сімейний стану підозрюваного, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, а тому застосована до нього згідно ухвали слідчого судді застава, на думку колегії суддів є завідомо непомірною для нього.

Більш того, під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції прокурор мотивував такий розмір застави саме метою запобігти можливому звільненню ОСОБА_8 з під варти у разі внесення застави та, відповідно, ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків. Колегія суддів звертає увагу на те, що така позиція прокурора не узгоджується з вимогами ч.4 ст. 182 КПК України, згідно якої розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Що стосується вимог захисника про зменшення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на тому, що позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року.

У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно враховувати особу ОСОБА_8 а також розмір спричиненої його діями матеріальної шкоди потерпілій яка становить 3000 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного,приходить до висновку, що розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, з огляду на тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньою мірою зможе гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування із визначенням розміру застави у розмірі 20 розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області строком до 09.11.2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 34820 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду.

Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого з встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3