Справа № 346/1324/19
Провадження № 1-кп/346/327/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, проходить військову службу за контрактом на посаді водія-слюсаря відділення технічного обслуговування взводу забезпечення гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, не судимий, - за ст. 408 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за таких обставин:

так, 11.06.2018р. ОСОБА_4 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2018 №86 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-слюсаря відділення технічного обслуговування взводу забезпечення гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності , шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою , та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влдаи, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій , а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації із моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період- це період , що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи із моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації , воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п.1,3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак, 07.08.2018р. о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечений характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечені наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби назавжди, без поважних причин не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно 07.08.2018 о 09 год. 00 хв. не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , незаконно перебуваючи поза її межами. Не хоче служити через сімейні обставини, так як його цивільна дружина, з якою виховують двох дітей, категорично проти того, щоб він проходив військову службу. Укладав контракт через конфлікт із останньою, який вичерпався.

Суд, керуючись ст. 349 ч.3 КПК України, не досліджуючи інших доказів по справі, беручи до уваги, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 408 ч.3 КК України доведена повністю і його діяння слід кваліфікувати за ст. 408 ч. 3 КК України, так як він вчинив нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Як пом"якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття обвинуваченог, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Беручи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з іспитовим строком 3 (три) роки. Зобов`язати обвинуваченого протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч.3 ст.76 КК України нагляд за обвинуваченим покласти на командира відповідної військової частини, а у разі звільнення з військової служби на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1