САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1065/19
Провадження № 1-кп/726/97/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження ЄРДР № 0000135 від 26.03.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 03.10.2018 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 1700 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 03 жовтня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та обізнаний про зобов`язання його сплатити у місячний строк, після набрання рішенням суду законної сили, маючи на меті ухилитися від відбування зазначеного покарання, без поважних на те причин, в період з 05листопада 2018 року по 26 березня 2019 року, всупереч ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, умисно не сплатив зазначений штраф, та як наслідок, не повідомив орган пробації за місцем проживання, вказаний судом, про виконання рішення шляхом пред`явлення відповідних документів.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (одного) року.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 24.05.2019 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (одного) року.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 03.10.2018 року виконувати окремо.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст. 473, 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1