Справа № 361/1273/19
Провадження № 1-кп/361/365/19
В И Р О К
Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю обвинуваченого ОСОБА_7
за участю обвинуваченого ОСОБА_8
за участю захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000059 від 09 січня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не депутата, не є особою з інвалідністю, перебуваючого у цивільному шлюбі, на утриманні малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою , не депутата, не є особою з інвалідністю, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимого:
-вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від
23.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 23.05.2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання із випробувальним терміном на 2 (два) роки, 01.01.2019 приблизно о 21:55 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи разом із ОСОБА_7 поблизу будинку АДРЕСА_4 , побачили ОСОБА_10 , після чого у них виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 за попередньо змовою, перебуваючи у вищевказаному місці, близько о 22:10 год, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілої ОСОБА_10 , після чого, ОСОБА_7 за допомогою предмета, схожого на ніж, погрожуючи його застосуванням, схопив потерпілу ОСОБА_10 обома руками за шию та приставив ніж в область шиї. В цей час, ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом потерпілої, яка сприймала погрози як реальні, відкрито викрав рюкзак потерпілої темно синього кольору ТМ «ZARA» вартістю 500

(п`ятсот) гривень, який знаходився на плечах останньої та в якому знаходилися: жіночий

гаманець світло коричневого кольору марки «KARYA»вартістю 1075,20 гривень (одна тисяча сімдесят п`ять гривень двадцять копійок) з вмістом грошових коштів, а саме 1 (одного) долару США, що згідно курсу валют НБУ станом на 01.01.2019 становило 27,00 гривень (двадцять сім гривень), 10 (десять) Турецьких лір, що згідно курсу валют НБУ станом на 01.01.2019 становило 52 гривні (п`ятдесят дві гривні), 170 гривень (сто сімдесят гривень), жіночі шкіряні рукавиці марки «Shust Glover» чорного кольору вартістю 66,67 гривень (шістдесят шість гривень шістдесят сім копійок).

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 1890,87 гривень (одна вісімсот дев`яносто гривень вісімдесят сім копійок).

Умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, у ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 01.01.2019 приблизно о 22:30 год. перебуваючи поблизу будинку № 294 по вул. Київська в м. Бровари Київської області та побачивши потерпілу ОСОБА_11 , виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, перебуваючи у вищевказаному місці, близько 22:40 год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілої ОСОБА_11 , після чого, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_8 , за допомогою предмета, зовні схожого на ніж, погрожуючи його застосуванням та користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_11 , яка сприймала погрози як реальні, перерізав ножем, який на той час мав при собі ремінь сумки та відкрито викрав належну ОСОБА_11 жіночу сумку чорного кольору вартістю 100 (сто) гривень, яка знаходилась на плечі останньої, в якій знаходились: затискач для купюр чорного кольору вартістю 64,67 гривень (шістдесят чотири гривні шістдесят сім копійок), в якому знаходилася картка проїзду в метрополітені, яка не становить матеріальної цінності для потерпілої, водійське посвідчення, дві банківські карти «ПриватБанк», портативний зарядний пристрій марки «Xiomi» Mi Power Bank Pro 10000 mAh Type-C Dark Grey (VXN4157CN) темно-сірого кольору вартістю 403,33 гривні (чотириста три гривні тридцять три копійки), паспорт виданий на ім`я ОСОБА_11 ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_11 , зв`язку ключів, дві одиниці рум`ян для обличчя марки «NYX Professional Makeup» вартістю 219,33 гривні (двісті дев`ятнадцять гривень тридцять три копійки), а ОСОБА_7 , згідно розподілених ролей, спостерігав, за навколишньою обстановкою.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заволодівши вказаним майном, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1006,66 гривень (одна тисяча шість гривень шістдесят шість копійок).

Умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.

Умисні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187КК України визнали повністю, розкаялись у вчиненому злочині. Показали, що дійсно 01 січня 2019 року приблизно о 22 год. 10 хв., за попередньою змовою між собою, підійшли до ОСОБА_10 та, погрожуючи ножем, викрали рюкзак темно синього кольору з речами та грошовими коштами останньої, в подальшому з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що в той же день, близько 22 год. 40 хв. за попередньою змовою між собою, підійшли до ОСОБА_11 та, погрожуючи ножем, викрали сумку чорного кольору з речами, які були в ній, в подальшому з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали до суду заяви, в яких просили судові засідання в межах даного кримінального провадження проводити без їх участі, зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мають, цивільний позов заявляти не будуть, оскільки шкода відшкодована в повному обсязі. Крім того, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просили призначити покарання нижче від найнижчої межі та, по можливості, не позбавляти волі.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України приймає до уваги, що показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинувачених, що узгоджується з ч. 3 ст. 349 та ст. 351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена повністю, а дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.
Керуючись п.3 ч.1 ст. 65 КК України, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_7 , а саме те, що останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає однією сім`єю в цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , яка перебуває у стані вагітності.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ч.3 ст. 65, ст. 69 КК України та положення п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд встановлює наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілим.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 69 КК України, на підставах передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадів призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи особу винного та те, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, враховуючи вимоги Кримінального кодексу України і передбачені цим законом санкції, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 187 КК України.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, з огляду на особу винного, наявності по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 65 КК України, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного, а саме те, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив злочин протягом іспитового строку, суд керується п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це

як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Керуючись вищевикладеним, зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, що є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також того, що ОСОБА_8 вчинив злочин протягом іспитового строку, враховуючи вимоги Кримінального кодексу України і передбачені цим законом санкції, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України.

При цьому, відповідно до п.11 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, якщо постановою судді, що набрала законної сили, засуджений направлений для відбування призначеного вироком покарання, від відбування якого його було звільнено з випробуванням, суд призначивши покарання за новий злочин, зобов`язаний остаточно визначити покарання за сукупністю вироків згідно з ч.3 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, суд призначає покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження нових злочинів та цілком відповідатиме тяжкості вчиненого ними злочину.

Відповідно до протоколу затримання від 09.01.2019 року, ОСОБА_8 був затриманий 09.01.2019 року о 00 годині 20 хвилин. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.01 2019 року, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховує попереднє ув`язнення ОСОБА_8 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до протоколу затримання від 09.01.2019 року, ОСОБА_7 був затриманий 09.01.2019 року о 00 годині 15 хвилин. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.01 2019 року, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховує попереднє ув`язнення ОСОБА_7 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави передбачені ст. 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/195 від 07.02.2019р. в сумі 572 грн. 00 коп., та за проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/197 від 07.02.2019р. в сумі 429 грн. 00 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована.

Суд, на підставі ст. 100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів:

-мобільний телефон марки «Prestigio» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору без сім карток повернути власнику ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «Prestigio» IMEI 1 НОМЕР_3 та IMEI 2: НОМЕР_4 білого кольору без сім карток, чоловічу кофту сірого кольору зі написом «OREGON» - повернути власнику ОСОБА_8 ;

-сумку жіночу чорного кольору повернути власнику ОСОБА_11 ;

-затискач для купюр чорного кольору, картку для проїзду в метрополітені; зв`язку ключів з трьома одиницями та брелком із написом «Hurgada», грошові кошти в сумі 24 гривні (двадцять чотири гривні) купюрами по 20 гривень, три купюри по 1 (одній) гривні залишити у власності ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 69, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 71, 72, 75, 76 КК України, 349, 369-370 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням норм ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст. 187 КК України: у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Зобов`язати ОСОБА_7 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскаціїєю майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити остаточно до відбуття 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна в кримінально-виконавчій установі.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/195 від 07.02.2019р. в сумі 572 грн. 00 коп., та за проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/197 від 07.02.2019р. в сумі 429 грн. 00 коп, всього у сумі 1001 (одна тисяча одна) грн. 00 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Prestigio» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору без сім карток повернути власнику ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «Prestigio» IMEI 1 НОМЕР_3 та IMEI 2: НОМЕР_4 білого кольору без сім карток, чоловічу кофту сірого кольору зі написом «OREGON» - повернути власнику ОСОБА_8 ;

-сумку жіночу чорного кольору повернути власнику ОСОБА_11 ;

-затискач для купюр чорного кольору, картку для проїзду в метрополітені; зв`язку ключів з трьома одиницями та брелком із написом «Hurgada», грошові кошти в сумі 24 гривні (двадцять чотири гривні) купюрами по 20 гривень, три купюри по 1 (одній) гривні залишити у власності ОСОБА_11 .

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 09.01.2019 року по 29.10.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання: з 09.01.2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Суддя ОСОБА_1