Справа № 304/540/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/249/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2019 року задоволено погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури (далі прокурор) клопотання слідчого СВ Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі слідчий) й накладено арешт на: автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ; пристрій для зважування невстановленого взірця, який було виявлено в салоні під пасажирським сидінням автомобіля марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 ; металобрухт загальною масою 805 кг, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .
Автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , передано на відповідальне зберігання фактичного володільця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , якого зобов`язано, у разі необхідності, надати слідчому доступ до вказаного транспортного засобу.
Попереджено ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
Виконання ухвали покладено на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
Роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 05.04.2019 до Перечинського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , пристрій для зважування невстановленого взірця, який було виявлено в салоні під пасажирським сидінням автомобіля, та металобрухт загальною масою 805 кг. У клопотанні слідчий вказує на те, що 04 квітня 2019 року приблизно о 16-й годині 30 хвилин по вул. Визволення у с. Тур`я-Ремета Перечинського району працівниками Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області в ході проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Візит» було виявлено громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , який на автомобілі марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , скуповував від місцевих мешканців брухт чорних металів, не маючи на це будь-яких дозвільних документів. Зазначає, що за даним фактом 05.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесено відомості за №0000149 з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 213 КК України. Також вказує на те, що під час проведення огляду автомобіля під пасажирським сидінням було виявлено пристрій невстановленого взірця для зважування, а у багажному відділенні металобрухт. При цьому, посилається на те, що для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, здобуття доказів та встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, виникла необхідність для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Просить накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , пристрій для зважування невстановленого взірця та металобрухт загальною масою 805 кг.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані до клопотання матеріали свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , пристрій для зважування невстановленого взірця та металобрухт загальною масою 805 кг, які відповідно до постанови слідчого від 05.04.2019 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, мають важливе значення для кримінального провадження. Тому, врахувавши вимоги ст. ст. 170, 173 та п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, у зв`язку з чим, задовольнив клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання фактичному володільцю.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді в частині передачі арештованого транспортного засобу на відповідальне зберігання його фактичному володільцю є незаконною. Посилається на те, що метою накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а передача речового доказу автомобіля марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання його фактичному володільцю, може зашкодити належному здійсненню досудового розслідування, так як автомобіль є безпосереднім знаряддям вчинення злочину й у подальшому судом може бути прийнято рішення про його конфіскацію в дохід держави. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, арештований автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , помістити на спеціальний майданчик Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а в решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності особи, в якої вилучено майно ОСОБА_9 , власника автомобіля ОСОБА_7 та особи, якій передано на відповідальне зберігання металобрухт - ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 цього Кодексу не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що від указаних вище осіб не надходили клопотання про відкладення її розгляду на інший день.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України, відповідно, першим - при внесенні клопотання, другим - при його погодженні, не були дотримані, а слідчим суддею не були враховані при розгляді та постановленні ухвали, що призвело до постановлення незаконного, невмотивованого та передчасного судового рішення.
Крім того, колегія суддів вважає, що у клопотанні прокурор не посилається на наявність будь-яких даних, які б підтверджували, що майно, яке належить арештувати автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , пристрій для зважування невстановленого взірця, який було виявлено в салоні під пасажирським сидінням автомобіля марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 та металобрухт загальною масою 805 кг, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди або таке може бути конфісковане.
Тому доводи клопотання та пояснення прокурора під час розгляду апеляційної скарги про те, що вилучене майно підлягає спеціальній конфіскації є передчасними та невмотивованими.
У порушення вимог передбачених ст. 170 КПК України слідчий у клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі не посилаються на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження автомобіля та іншого майна, на які накладений арешт.
Крім того, як слідчий у клопотанні, так і слідчий суддя в ухвалі, зазначаючи про необхідність накладення арешту на майно, не вказують на те які саме обтяження необхідно застосувати щодо майна : заборона використання, розпорядження чи відчуження ним; не вмотивували підстави для застосування обтяжень.
Приймаючи рішення про передачу автомобіля марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання фактичному володільцю ОСОБА_8 , слідчий суддя не врахував, що приєднані до клопотання докази (документи) не підтверджують те, що гр. ОСОБА_8 є фактичним володільцем транспортного засобу. У матеріалах приєднаних до клопотання не містяться будь-які пояснення як гр. ОСОБА_8 , так і власника майна ОСОБА_7 з питань належності автомобіля будь-кому з них.
Крім того, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про передачу автомобіля на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_8 слідчий суддя вийшов за межі питань, що ставились у клопотанні.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині також визнаються обґрунтованими.
Не вмотивовано слідчим і доводи про те, що лише шляхом накладення арешту на майно у кримінальному провадженні буде проведено повне, всебічне, неупереджене та об`єктивне досудове розслідування, а також про те, що обмеження власників майна у користуванні, володінні та розпорядженні ним буде відповідати завданням кримінального провадження, не призведе до порушення прав фізичних чи юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.
Указане на переконання колегії суддів свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону.
Тому, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення.
Враховуючи, що клопотання про накладення арешту на автомобіль та інше майно погоджувалось прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , тому для усунення недоліків клопотання підлягає поверненню саме даній посадовій особі.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , пристрій для зважування невстановленого взірця, який було виявлено в салоні під пасажирським сидінням автомобіля марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 та металобрухт загальною масою 805 кг, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , визнаються як передчасні і тому задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду прокурором не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли істотно вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2019 року про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , пристрій для зважування невстановленого взірця та металобрухт загальною масою 805 кг, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ 33021», д. н. з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , пристрій для зважування невстановленого взірця, який було виявлено в салоні під пасажирським сидінням автомобіля, та металобрухт загальною масою 805 кг., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , повернути прокурору Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :