Справа № 761/1199/19
Провадження № 1-кс/761/1311/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2018 про закриття кримінального провадження № 320 181 001 000 000 04 від 03.01.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України.

На думку заявника, рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки слідчим не допитано заявника, свідків, не залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у якості потерпілих, а також не вчинено інших слідчий та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення

З огляду на зазначене, ініціатор скарги просив слідчого судд. скасувати оскаржувану постанову.

Заявник у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, до суду не прибув, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали скарги, матеріали закритого кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК може мати місце у випадку встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст.25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, враховуючи викладене вище, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого від 19.09.2018 про закриття кримінального провадження № 320 181 001 000 000 04 від 03.01.2018 зазначеним вимогам не відповідає.

Так, ОСОБА_3 у своїй заяві повідомив про відомі йому обставини вчинення гр. ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, з зазначенням інших осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким відомі обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Однак вказані особи під час розслідування не допитані, дані про неможливість їх допиту у справі відсутні.

Слідчий дійшов висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України на підставі неповно досліджених обставин, оскільки у даному кримінальному провадженні слідчим проведено лише одну слідчу дію, а саме допит ОСОБА_7 як свідка.

У той же час, жодної іншої слідчої дії, направленої на перевірку доводів заяви та встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, виявлення іншим шляхом ознак злочину слідчим не проведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Разом з тим, слідчим у кримінальному провадженні не приймались заходи для з`ясування та закріплення у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку доказами обставин, які підлягають доведенню.

Зокрема, не допитано заявника, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не залучено експертів, не надано оцінки доказам, які долучені заявником, а також не проведено інших слідчих і процесуальних дій, які сприяли би повному і всебічному досудовому розслідуванню. Крім того, слідчим не надано інформації про процесуальних керівників, оскільки наявна в матеріалах кримінального провадження постанова про призначення групи прокурорів не містить підпису керівника Київської місцевої прокуратури № 10.

Постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню також з підстави її необґрунтованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити відомості про мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

У той же час, слідчим ця вимога не виконана, постанова не містить обґрунтування прийнятого рішення про закриття провадження.

Так, слідчий у постанові зазначив, що він не вбачає в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки йому не вдалося допитати заявника ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У той же час, доводи слідчого про виклики зазначених осіб не знайшли свого відображення у матеріалах кримінального провадження, останні не містять підтвердження дат та адрес, за якими направлялись повістки. Крім того, матеріали провадження не містять зворотного повідомлення з підтвердженням вручення конверту адресату або ж повідомлення про неможливість такого вручення з зазначенням причин невручення.

Враховуючи, що відповідно до ст.11 КК України злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину, складом злочину є сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують конкретне суспільно небезпечне діяння.

Слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину, не зазначив, яка ж саме складова з чотирьох загальновідомих відсутня у цьому випадку.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 92-94, 110, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2018 про закриття кримінального провадження № 320 181 001 000 000 04 від 03.01.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1