ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001950 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалусуду як незаконну, прийняту з грубим порушенням вимог Кримінального процесуального закону України, та звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ухвалі суду зазначено про те, що станом на 29 жовтня 2019 року підготовчий судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ще не проведений, а тому такий висновок суду свідчить, що суддя діяла в межах повноважень слідчого судді, якою суддя ОСОБА_1 не є.

Вважає, що відсутність письмового клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключає можливість вирішення цього питання шляхом постановлення ухвали від 29 жовтня 2019 року.

Вказує на те, що вирішивши 29 жовтня 2019 року порушене прокурором питання про об`єднання кримінального провадження № 0001950 за обвинуваченням ОСОБА_9 і ОСОБА_8 з вже наявним у цьому суді кримінальним провадженням щодо ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України (суддя ОСОБА_10 ), суд першої інстанції склад свої повноваження, а тому визнав компетенцію іншого судді цього ж суду з вирішення усіх інших процесуальних питань
Зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 183 КПК України суд першої інстанції при постановленні ухвали про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Посилається на те, що ні прокурор, ні суд першої інстанції не навели жодних підстав для продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, лише зазначили, що запобіжний захід було обрано правильно.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 грудня 2019 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що з урахуванням обставин висунутого обвинувачення та обізнаності обвинувачених щодо суворості покарання, яке загрожує їм у разі доведеності їх вини за вчинення злочину є цілком обгрунтовані і реально існують ризики того, що вони можуть переховуватися від суду та перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а також те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, тобто немає постійного доходу, при цьому враховуючи, що вказаний злочин ОСОБА_8 вчинив в період іспитового строку, то наведене свідчить про схильність у нього до вчинення інших злочинів, а тому вважає необхідним продовжити на 60 днів дію строку вказаного запобіжного заходу обом обвинуваченим, оскільки ризики, зазначені у попередніх ухвалах, не змінилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до матеріалів провадження, під час проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор усно заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримавшись точних положень, передбаченихч. 3 ст. 315 та ч. 3 ст. 199 КПК України, а суд розглянув вказане питання та задовольнив його.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вирішив вищевказане клопотання не у відповідності до вимог ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 315 КК України, чим порушив принцип рівності усіх учасників судового процесу.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримані.
Що стосується клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до матеріалів провадження, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001950 щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2019 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2019 року із визначенням розміру застави у сумі 57 630 гривень.

Так, під час підготовчого судового розгляду суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого їм кримінального правопорушення, ступеню тяжкості вчиненого злочину та суворості покарання.
Однак ризики, зазначені в ухвалі суду, не доведені, оскільки відсутні дані, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду та перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а також незаконно впливати на свідків і представника потерпілої юридичної особи ПрАТ Укртелеком, а прокурором вказані відомості не надано.
Колегія суддів вважає, що судом правильно встановлена наявність лише ризику того, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше судимий та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину ОСОБА_8 в період іспитового строку.
Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повному обсязі враховано доводи захисника, викладені в клопотанні про заміну запобіжного заходу, а саме обставини того, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки він постійно проживає з цивільною дружиною та їх донькою, яка потребує утриманню та його піклування, а також з батьками, що підтверджується відповідними документами, наданими до суду першої інстанції, та свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

З урахуванням зазначеного, а також, що у цьому провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із сім`єю, та враховуючи, що суд першої інстанції не прийняв до уваги обставини, які дають можливість застосувати більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_8 цілодобового залишати місце постійного проживання до 25 грудня 2019 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року задовольнити частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до 25 грудня 2019 року, та покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.
ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.
В решті ухвалу залишити без змін.
Покласти виконання ухвали на Шевченківське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4