Справа № 352/315/18
Провадження № 1-кп/352/88/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000424 від 19.09.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, утриманці відсутні, з середньо спеціальною освітою, працюючого неофіційно, інваліда третьої групи, комісованого з лав ЗСУ, участь в бойових діях не приймав, депутатом будь-якої ради не обиралася, раніше не судимого, якому пам`ятку про права обов`язки вручена, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

19 вересня 2017 року приблизно о 15 годин 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 та перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, рухався автодорогою Н-10 «Стрий-Чернівців 115+900км» між населеними пунктами с. Черніїв та с. Марківці Тисменицького району в напрямку с. Марківці. У цей час, на даній ділянці автодороги назустріч рухався автомобіль марки «BMW 318» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_5 , при наближенні до автомобіля марки «BMW 318» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки BMW 318» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з розривом селезінки, крововиливом в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції видалення селезінки (спленекстомія), санація та дренування черевної порожнини, закриті переломи: нижньої третини правої плечової кістки; середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщення; перелом ліктевого паростка справа; обох кісток лівого передпліччя в верхньої /середньої/ третини, що викликало необхідність проведення операцій монтаж системи скелетного ви тяжіння, МОС LСР пластиною та шурупами лівої стегнової кістки; МОС LСР пластиною правої плечової кістки, МОС LСР пластиною лівої променевої кістки; двох кісточковий перелом в лівому гомілково-ступеневому суглобі; рани волосяної ділянки голови, нижньої губи, підборіддя, передпліччя нижньої губи та підборіддя.

Відповідно до висновку експерта № 874 від 14.02.2018 судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з розривом селезінки, крововиливом в черевну порожнину, - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому: нижньої третини правої плечової кістки; середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщення; перелом ліктевого паростка справа; обох кісток лівого передпліччя в верхньої /середньої/ третини та двох кісточковий перелом в лівому гомілково-ступеневому суглобі відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок ДТП та постійних переживань значно погіршився стан його здоров`я. Заподіяні потерпілому злочином збитки відшкодував в повному обсязі у добровільному порядку. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння , порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди при призначенні покарання за ст. 286 КК України мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

До обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставини суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_5 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості міри покарання яку слід призначити ОСОБА_5 , як враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працюючи займаються суспільно-корисною працею, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, будучи інвалідом третьої групи має незадовільний стан здоров`я, його молодий вік.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Також суд застосовує щодо обвинуваченого додаткове покарання, визначене вищевказаною частиною ст..286 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відмову від позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, про відшкодування заподіяних злочином збитків, як таку, що прав третіх осіб та Закону не порушує слід прийняти та провадження за позовом закрити.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відмову від позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, про відшкодування заподіяних злочином збитків, як таку, що прав третіх осіб та Закону не порушує - прийняти та провадження за позовом закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002 за кодом класифікації доходу 24060300, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 826014) 1001 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-764/17 від 20.02.2018 р., 1001 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-766/18 від 20.02.2018 р,, 1430 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-765/18 від 20.02.2018 р., а всього 3432 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення судових експертиз.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2109» реєстраційний № НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 та автомобіль марки «BMW 318», що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , повернути власникам чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даними транспортними засобами.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1