Справа 368/1030/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/973/2019 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючого),ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мікуличі, Бородянського району Київської області, студента 1-го курсу державного навчального закладу «Професійний ліцей м. Українка», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин;
на підставі ст.105 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання та застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд строком на 1 рік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

вирішене питання про речові докази.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що наприкінці лютого 2018 року, близько 19-ї години, з метою незаконного заволодіння чужим майном, біля будівлі чергового по залізничному переїзду по вул. Польовій с. Переселення Кагарлицького району Київської області, незаконно здійснив крадіжку велосипеду марки «Ардіс» вартістю 1 783 грн. 33 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги прокурор указав на те, що за змістом ст.105 КК України звільнення від призначеного покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, а від його призначення взагалі. Просив вирок змінити виключивши у резолютивній частині вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_8 у виді громадських робіт строком на 80 годин. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.185 КК України та звільненим на підставі ст.105 КК України від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд вихователю ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 рік.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
захисника, який апеляційну скаргу прокурора визнав обгрунтованою і не заперечував проти її задоволення;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.
За змістом п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Як вбачається із вироку, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин, після чого, пославшись на положення ст. 105 КК України звільнив обвинуваченого від призначеного покарання. Між тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ч.1 ст. 105 КК України передбачена можливість звільнення неповнолітнього від покарання. За своєю правовою природою «звільнення особи від покарання» та «звільнення особи від призначеного покарання» не є тотожними поняттями. Аналіз положень частин 4 і 5 ст.74 та ч.1 ст. 105 КК України на противагу ст.ст. 75, 79, 104 КК України, а також ст. 78 КК України дає підстави стверджувати те, що у випадку звільнення особи від покарання, вона звільняється від усіх покарань вичерпний перелік яких визначений у ст. 51 КК України. Тобто у випадку наявності підстав та прийняття судом рішення про звільнення особи від покарання із підстав, передбачених законом, будь-яке із покарань передбачених зазначеною вище нормою закону особі не призначається.
Таким чином судом першої інстанції при вирішенні питань про звільнення ОСОБА_8 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру були неправильно витлумачені положення ч.1 ст. 105 КК України, які суперечили її точному змісту, що, відповідно до п.3 ч.1 ст. 413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і підставою для зміни вироку. У зв`язку із викладеним колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши із резолютивної частини цього вироку рішення суду про призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Виключити із резолютивної частини цього вироку рішення суду про призначення ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.
Визнати те, що ОСОБА_8 зазначеним вироком визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, звільнено від покарання на підставі ч.1 ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд вихователя ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає по АДРЕСА_1 строком на один рік.
В решті вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4