Справа №635/4459/17
Провадження №1-кс/635/3230/2019

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в :
23 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в якому він просить накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме - домоволодіння АДРЕСА_1 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Оскільки в судове засідання не з`явились усі учасники судового процесу фіксування судового розгляду технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.4 ст.107 КПК України, не проводилось.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали, додані до клопотання приходить до наступного.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно з вимогами ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У той же час слідчим суддею встановлено, що заявлене прокурором клопотання про арешт майна ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, а саме:
- в клопотанні не зазначена дата його складання;
- в клопотанні не зазначені контактні дані власника майна, що позбавляє суд можливості належним чином повідомити його про час та місце розгляду клопотання;
- до клопотання не додано доказів пред`явлення будь-якій фізичній чи юридичній особі підозри, оскільки прокурор обгрунтовує необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно з метою забезпечення подальшого відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.170, 171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1