КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 14 травня 2019 року у період часу з 05 год.00 хв. по 06 год. 00 хв., слідував вздовж проїжджої частини дороги по проспекту Перемоги в м. Києві та, знаходячись біля будинку № 135 по проспекту Перемоги в м. Києві, побачив телефонний колодязь. У цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме телефонного кабелю, який знаходиться у телефонному колодязі біля вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив кришку телефонного колодязю та заліз у середину. Разом з цим ОСОБА_6 , отримавши вільний доступ до кабелю, який проходив у відчиненому ним колодязі, побачив шматок уже вирізаного телефонного кабелю. Після чого, ОСОБА_9 , з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення забрав вирізані 8,15 метрів кабелю, з маркуванням ТПП 200х2х0,4, вартістю 2227 грн. 64 коп., який належить ПАТ "Укртелеком". В подальшому, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , зберігаючи при собі викрадений ним телефонний кабель, залишив телефонний колодязь та місце вчинення злочину разом з викраденим майном, але в подальшому був викритий та затриманий.
Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити обвинуваченому призначене судом покарання, шляхом призначення із застосуванням положень ст. 69 КК України покарання у виді штрафу.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зокрема зазначає, що суд серед іншого не врахував наявність у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини та відшкодування заподіяної шкоди, як обставини, що пом`якшують покарання. Також суд не повною мірою врахував особу винного та відсутність у провадженні обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, який офіційно не працевлаштований, розлучений, має не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчинив новий злочин під час іспитового строку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і про необхідність призначення йому покарання до реального відбування.
Разом з тим, з урахуванням даних, що характеризують особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, наявності обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття у вчинені злочину, суд першої інстанції правильно визначив йому вид та розмір покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків правильно обрав принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Доводи апеляційної скарги в частині, що суд не врахував відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не мітять даних на підтвердження таких обставин.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що об`єкт злочину у справі, а саме телефонний кабель, було повернуто представнику потерпілого органом досудового розслідування, а заявлений цивільний позов обвинувачений визнав у повному обсязі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для зміни вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3