Постанова

Іменем України
04 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 157/846/18

провадження № 51-2852 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2017 року за № 0000262, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 128 КК України без призначення покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8 203, 63 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 12 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 20 березня 2019 вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 березня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винною в тому, що вона 24 липня 2017 року близько 20 год. 30 хв. біля в`їзду на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, зі злочинною недбалістю, схопила правою рукою за волосся потерпілу ОСОБА_9 та потягнула її до низу, змусивши присісти на землю, внаслідок чого спричинила їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині заднього краю та закритий перелом верхньої лівої малогомілкової кістки з незначним зміщенням уламків.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями до неї захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту і однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення стосовно ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Даючи свій аналіз доказам у кримінальному провадженні, стверджує, що з потерпілою ОСОБА_9 стався нещасний випадок, однак, суд безпідставно відкинув показання єдиного свідка-очевидця обставин отримання нею тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , надавши перевагу непослідовним та суперечливим показанням ОСОБА_9 . Також зазначає, що в основу судових рішень покладені висновки судово-медичних експертиз № 116 від 18 серпня 2017 року та № 125 від 24 травня 2018 року щодо наявних у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки ґрунтуються на медичних документах, отриманих з порушенням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку. Вважає, що суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, зі злочинною недбалістю, кваліфікувавши її дії за цієї нормою кримінального закону як вчиненні зі злочинною самовпевненістю. Крім того, вказує на те, що в ухвалі апеляційного суду не наведено переконливих відповідей на доводи апеляційної скарги захисника.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення на касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в яких вказав на законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та просив залишити їх без зміни.
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу захисника необґрунтованою та просила залишити її без задоволення, а судові рішення без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Наведені в касаційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені апеляційним судом під час розгляду його апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 , є обґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК України убачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, з наведенням відповідних мотивів на спростування наведених у ній доводів.

Однак, указаних вимог закону при розгляді даного кримінального провадження апеляційним судом дотримано не було.
Зокрема, відхиляючи доводи захисника ОСОБА_6 про недопустимість як доказів висновків судово-медичних експертиз, суд апеляційної інстанції в ухвалі послався на те, що їх було отримано на підставі постанов органу досудового розслідування, тобто в передбачений законом спосіб. При цьому апеляційний суд не дав оцінки твердженням захисника в апеляційній скарзі про те, що, як убачається з постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи, для проведення дослідження експерту було надано слідчим медичну картку стаціонарного хворого та шість рентгенівських знімків на ім`я ОСОБА_9 , а не історію хвороби останньої, яку вона мала право сама надати експерту, як зазначив у вироку стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції. Незважаючи на те, що на цьому наголошував захисник у своїй апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не з`ясував, які саме медичні документи були надані для дослідження експерту, не дав відповіді на доводи апеляції з приводу порушення вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування, формально пославшись в ухвалі на те, що доказів отримання їх незаконним шляхом або з порушенням встановленого законом порядку не виявлено.
Також захисник ОСОБА_6 обґрунтовано зазначив у касаційній скарзі, що апеляційним судом усупереч вимогам ст. 419 КПК України не дано чіткої відповіді на доводи його апеляційної скарги щодо наявних розбіжностей у встановленні судом суб`єктивної сторони злочину.
Так, суд першої інстанції, встановивши обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зазначив, що засуджена вчинила злочинне діяння у формі необережності у виді злочинної недбалості. Разом із тим, даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_7 , суд кваліфікував дії засудженої за ст. 128 КК України як вчинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження у виді злочинної самовпевненості.
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК України при розгляді провадження в апеляційному порядку, що перешкодило постановленню законного та обґрунтованого рішення і відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу є підставою для його скасування.
Крім того, зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_6 також убачається, що він у своїй скарзі порушує питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
Однак, з огляду на наявність вищезазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону й на те, що вирішення інших викладених у скарзі доводів пов`язано з переоцінкою сукупності зібраних доказів, колегія суддів не вбачає підстав для їх перевірки у ході касаційного розгляду та вважає, що з урахуванням вимог, заявлених в апеляційній скарзі захисника, зазначені доводи має перевірити суд апеляційної інстанції, у зв`язку з чим є підстави для часткового задоволення вимог касаційної скарги та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3