У Х В А Л А
Справа № 149/2757/19

Провадження №1-кп/149/217/19

20.11.2019 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хмільник матеріали кримінального провадження № 0000220 внесеного до ЄРДР від 05.06.2019 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, не депутата, раніше не судимого, -

за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку успішно здав у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції України теоретичний іспит на знання діючих Правил дорожнього руху України та практичний іспит на перевірку навичок керування транспортним засобом, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.12.2016 категорії «А1, А, В1, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ». Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюють питання організації руху та його безпеки, порушив їх та вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.06.2019 року о 11:15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи, відповідно до висновку експерта № 316 від 27.06.2019, технічно справним автомобілем моделі «КАМАЗ 532130», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , разом із пасажирами ОСОБА_7 та неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по вул. Колгоспна с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області в напрямку центру села.

Продовжуючи рухатись проїзною частиною дороги та наближаючись до розміщеного на правому узбіччі причепу моделі «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та які відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюють питання організації руху та його безпеки, усвідомлюючи факт порушення Правил дорожнього руху України, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи перешкод технічного характеру, не справився з керуванням та передньою правою частиною керованого ним автомобіля допустив зіткнення з вище зазначеним причепом, в результаті чого пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 525 від 27.09.2019 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля моделі «КАМАЗ 532130», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 1.10, 10.1 Правил дорожнього руху України та в ситуації, яка склалась можливість попередження зіткнення з причепом з боку водія ОСОБА_4 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля і для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129 від 27.09.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого колінного згину (рани правої гомілки; гемартроз правого колінного суглобу; пошкодження зв`язок правого колінного суглобу; відрив наколінника; переломи правих стегнової та обох гомілкових кісток), яка належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинила тривалий розлад здоров`я; у вигляді закритої черепно-мозкової травми (садна на обличчі, гематоми м`яких тканин голови, субдуральні гідроми, забій головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я; у вигляді ран на правій стопі, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 136 від 21.10.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді рваної рани на лівій гомілці та перелому кісток правої гомілки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; у вигляді закритої черепно-мозкової травми (садна на обличчі, струс головного мозку) яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я; у вигляді гематоми на лівій гомілці, яка належить до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_7 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні надали заяви в яких вказали, що претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого не мають, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , компенсував їм усі завдані його злочинними діями збитки та просять звільнити останнього від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку примиренням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погоджується із пред`явленим обвинуваченням, підтвердив обставини викладенні в обвинувальному акті, свою вину у вчиненні злочину визнає та просить судзвільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням із потерпілими та провадження у справі закрити.

Прокурор Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі у відповідності до ст. 46 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяви потерпілого, неповнолітньої потерпілої та її законного представника підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілими та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів.

Суд вважає, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілими, добровільно відшкодував завдані збитки, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік, а також, те що прокурор проти закриття провадження не заперечує, відтак, за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, заяви потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст. ст. 100, 284, 285, 288, 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням сторін.

Кримінальне провадження № 0000220 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речовий доказ, а саме автомобіль моделі «КАМАЗ 532130», д.н.з. НОМЕР_2 та причіп моделі «ГКБ 8352», д.н.з. НОМЕР_4 залишити у власності ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1