Справа № 576/1549/19
Провадження № 1-кс/576/1006/19
У Х В А Л А

01 серпня 2019 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого слідчого відділення Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 24 липня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим та від 25 липня 2019 року про відмову в задоволенні клопотанні щодо отримання копій процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0000536 від 20.07.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України-

В С Т А Н О В И В :
30 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, пославшись на те, 19.07.2019 року, у вечірній час, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження, а також було пошкоджено автомобіль „Део Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить скаржнику на праві особистої власності. За даним фактом 20.07.2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а 22.07.2019 року скаржником подано заяву на ім`я старшого слідчого Глухівського ВП ОСОБА_4 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля та заподіяння матеріальної шкоди, а також заяву про надання йому можливості отримати копії процесуальних документів із вказаного кримінального провадження. Однак, постановами старшого слідчого СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 24 та 25 липня 2019 року йому відмовлено у визнанні потерпілим та відмовлено в задоволенні клопотанні щодо отримання копій процесуальних документів. Вважає дані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу та викладені доводи на її обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та скасувати постанови слідчого.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 завдана лише майнова шкода, що виключає його статус у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 186 КК України як потерпілого.
Заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Постановоюстаршого слідчого слідчого відділення Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 24 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000536 від 20.07.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України(а.с. 10).
Постановоюстаршого слідчого слідчого відділення Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 25 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 в отриманні копій процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0000536 від 20.07.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України(а.с. 11).
Не погодившись із вищевказаними постановами ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді за їх скасуванням.
Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Визначений ст. 304 КПК України строк не пропущений.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. КПК також допускає можливість відмови у визнанні потерпілим, однією з умов для чого є неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
Частиною другою цієї статті встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Водночас, диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України визначено, що кримінальна відповідальність настає у випадку порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Отже, основним безпосереднім об`єктом даного злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи. Визначення розміру матеріальної шкоди будь яким особам не є предметом досудового розслідування даного злочину.
ОСОБА_3 не надав доказів отримання ним тілесних ушкоджень під час ДТП, що сталось 19 липня 2019 року за участі водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Крім цього, ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
У відповідності до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Тому, слідчий суддя вважає, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та будь-яке втручання в його діяльність заборонено, при цьому повноваження слідчого судді під час досудового розслідування пов`язані тільки з необхідністю контролю здійснення процесуальних дій учасниками провадження, дотримання строків та зобов`язання вчинення певних дій в рамках ст. 303 КПК України без прийняття рішення слідчим суддею самостійно по заявленим клопотанням з даних підстав, а тому вказане питання не належить до компетенції слідчого судді.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у п. 4 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно якої при оскарженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування без зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги в частині оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні слід відмовити. З огляду на це, враховуючи, що оскаржувана постанова слідчого, якою відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про отримання копій процесуальних документів є похідною, то в цій частині скарга також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 02.08.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1