Дата документу 21.10.2019 Справа № 310/2389/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/2389/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1451/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

розглянула 21 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Нововасилівка, Бердянського району, Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:
Відповідно до п. 3.2.1. статуту КП «Профдезінфекція» ЗОР, затвердженого рішенням Запорізької обласної ради № 31 від 06.06.2008, одним з основних видів діяльності підприємства, є виконання дератизаційних, дезінсекційних та дезінфекційних робіт у приміщеннях за замовленням юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 7.1.4. - підприємство має право самостійно укладати договори (контракти) з юридичними та фізичними особами; п. 7.1.5. підприємство має право надавати платні послуги по договірним цінам; п. 8.1. управління підприємством здійснюється директором; п. 8.5.1 директор підприємства у відносинах з юридичними та фізичними особами, укладає договори.
Наказом директора КП «Профдезінфекція» ЗОР ОСОБА_9 № 47/2 від 23.08.2011, економіста ОСОБА_7 переведено на посаду головного бухгалтера КП «Профдезінфекція» ЗОР з 01.09.2011, в зв`язку з чим вона під підпис була ознайомлена зі своїми посадовими інструкціями, затвердженими директором підприємства 16.06.2008 та 25.12.2011 та виконуючи адміністративно-господарські функції, являлася службовою особою КП «Профдезінфекція» ЗОР.
26 лютого 2018 року в ранковий час, знаходячись в приміщенні КП «Профдезінфекція» ЗОР, розташованого за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Волі, будинок № 113, обвинувачена ОСОБА_7 від імені директора КП «Профдезінфекція» ЗОР ОСОБА_9 , уклала з невстановленою особою, діючої від імені замовника ОСОБА_10 , договір № 675/18 на виконання комплексу протиепідемічних заходів по дезінфекції вантажного автомобіля «ISUZU» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Одразу після чого, обвинувачена ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно, всупереч своїм посадовим повноваженням, без проведення дезінфекції вказаного автомобіля, від імені директора КП «Профдезінфекція» ЗОР ОСОБА_9 склала акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з профілактичних дезобробок № 110 та довідку за вихідним № 8, до яких внесла відомості, що не відповідають дійсності, а саме датувавши їх 21.02.2018 та вказавши в них завершення виконання робіт по договору № 675/18 від 26.02.2018 з дезінфекції (автотранспорту) «ISUZU» реєстраційний номер 04896НА, вартістю з ПДВ 168,75 гривень, тим самим склала завідомо неправдиві офіційні документи, які видала невстановленій особі, діючій від імені замовника ОСОБА_10 , від якої отримала 168,75 гривень.
В свою чергу, ОСОБА_10 , отримавши вказані підроблені документи, 19 квітня 2018 року направив їх електронним каналом до електронного майданчика prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-04-06-001238-с та прийняв участь у відкритих торгах на закупівлю ДК 021:2015 код 03220000-9 овочі, фрукти та горіхи (Лот 1 фрукти (ДК 021:2015 код 032220003 фрукти та горіхи)), замовник: Комунальна установа «Преславський психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради, за результатами яких, відповідно до протоколу № 19-1 від 24.04.2018 засідання тендерного комітету, був визнаний переможцем.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2019 року:
ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посаду головного бухгалтера та посади, пов`язані з адміністративно-господарськими функціями, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 4290 грн. 00 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої, вказує на наявність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 повністю визнала себе винною у скоєнні злочину та розкаялась.

Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, задовільно характеризується за місцем мешкання та роботи, працює офіційно на посаді головного бухгалтера, допомагала слідству і суду розібратися в ситуації та встановити істину у справі, наміру ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність не має. Суд першої інстанції своїм рішення позбавив ОСОБА_7 права обіймати посаду головного бухгалтера та посади, пов`язані з адміністративно-господарськими функціями, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік лишивши її тим самим джерела доходу. ОСОБА_7 багато років працює бухгалтером. Суд першої інстанції цей факт не прийняв до уваги.

Також вказує, що інкримінований злочин вчинений ОСОБА_7 відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Матеріальна шкода спричинена не була.

Просить вирок скасувати, постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та обвинувачена у судовому засіданні підтримали апеляційну каргу, просили її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення апеляційній скарзі, просив вирок суду першої інстанції залиши без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст. 366 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі та представленими сторонами доказами, які у повному обсязі досліджувалися у суді першої інстанції.

Зазначені висновки місцевого суду не оспорюються сторонами кримінального провадження, а тому відповідно ч.1 ст. 404 КК України, не є предметом апеляційного розгляду. Відтак суд апеляційної інстанції не проводить їх детальний аналіз та перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги сторони захисту.

Стосовно вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно роз`яснень у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям ст. 45 КК України можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 366 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, законодавством передбачено обов`язкова наявність саме 5-ти складових передумов для звільнення особи від кримінальної відповідальності, у той час як судом встановлено наявність лише трьох обставин, а саме ОСОБА_7 вперше вчинила злочин, злочин є невеликої тяжкості та наявність щирого каяття з боку обвинуваченої.

Також суд має встановити три складові елементи дійового каяття, якими є щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків або заподіяння шкоди. Натомість відсутність хоча б одного з цих елементів виключає наявність підстави для звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачена висловила щире розкаяння.

Відсутні відомості, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_7 сприяла органу досудового розслідування у встановленні невідомих їм обставинам справи, що також узгоджується із відсутністю в обвинувальному акті вказівки на передбачені ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання.

За матеріалами провадження факт складання та видачі ОСОБА_7 завідомо неправдивих офіційних документів був виявлений під час розслідування іншого кримінального провадження, що стало наслідком виділення матеріалів досудового розслідування за даним фактом.

Отже, суд цілком обґрунтовано не встановив активного сприяння з боку ОСОБА_7 розкриттю злочину.

Вказане унеможливлює застосування відносно неї положення закону про звільнення від кримінальної відповідальності.

За наведених обставин, аргументи захисника, що діями обвинуваченої матеріальної шкоди не спричинено, не спроможні переконати судову колегію в тому, що в діях ОСОБА_7 наявне дійове каяття.

До того ж, обраний судом вид покарання є найм`якішим з альтернативно передбачених санкцією інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Сторона захисту неодноразово зверталась з відповідним клопотанням під час судового розгляду в суді першої інстанції і місцевий суд обґрунтовано з підстав відсутності дій ОСОБА_7 , направлених на активне сприяння розкриттю злочину відмовляв у їх задоволенні.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені обставини кримінального провадження та за відсутності сукупності всіх визначених ст. 45 КК України підстав, колегія суддів не погоджується із доводами апелянта про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Наведені вище обставини засвідчують законність, обґрунтованість і вмотивованість оскаржуваного вироку, істотні порушення вимог КПК України не встановлені, що виключає задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4