Номер провадження:1-кс/521/6811/19
УХВАЛА
18 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 , в порядку ст. 206 КПК України.

Як зазначено в заяві, під час утримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» у ОСОБА_2 проводяться обшуки з порушенням його прав та за його відсутності.

Дослідивши заяву, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Як вбачається із заяви, повідомлень ОСОБА_2 про його можливе незаконне утримання до суду не надходило, з огляду на вказане необхідність в забезпеченні його явки в судове засідання відсутня.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про попереднє ув`язнення», забезпечення порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, яка діє відповідно до цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами.
Як встановлено в ході дослідження заяви, ОСОБА_2 вказує на неналежне забезпечення його прав під час проведення у нього перевірок та особистого огляду.

При цьому, ОСОБА_2 не вказав про наявність попередніх оскаржень дій осіб, які, на його думку, порушували його права та не конкретизовано коло осіб причетних до цього.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до повноважень співробітників пенітенціарних органів, забезпечення належного перебування ув`язнених в місцях позбавлення волі передбачає такий ступінь втручання, як перевірка ув`язнених на наявність у них заборонених речей.

Таким чином, ОСОБА_2 в своїй заяві не надав суду підтверджень про наявність фактів щодо можливих порушень його прав під час проведення перевірки на наявність заборонених предметів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості викладені у заяві достатнім чином не обґрунтовані та остання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 206 КПК України, ст.ст. 5, 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1