ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №325/794/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1465/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоспаське Приазовського району Запорізької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, яка не одружена, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
27 лютого 2019 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

Прокурор Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Приазовського районного суду Запорізького області від 27 червня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту. На підставі вимог ч.1 ст.71 КК України, із застосуванням ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року, обвинуваченій ОСОБА_6 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк 1 місяць 1 день.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити, вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 долучила до матеріалів довідку, видану Приазовським РС філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області №22/21/1112-19 від 27 вересня 2019 року, про те, що вона станом на 27 червня 2019 року знята з обліку, у зв`язку з відбуттям покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, однак судом при призначенні покарання ОСОБА_6 частково приєднане покарання, яке на час ухвалення вироку суду вже відбуте.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 засуджена 27 лютого 2019 року Приазовським районним судом Запорізької області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, ознайомлена 10 квітня 2019 року провідним інспектором Приазовського PC філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 з умовами та порядком виконання покарання у виді громадських робіт у письмовій формі під підписку, та попереджена про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, 10 квітня 2019 року отримала направлення до Приазовської селищної ради для відбування покарання. З табеля виходу на роботу засудженої до громадських робіт, який виданий Приазовською селищною радою, вбачається, що ОСОБА_6 15 квітня 2019 року, 16 квітня 2019 року, 17 квітня 2019 року не з`явилася для відбування покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року. 17 квітня 2019 року провідним інспектором Приазовського PC філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 здійснена перевірка виконання засудженою ОСОБА_6 вищевказаного покарання та при перевірці встановлено, що остання на робочому місці відсутня, про що складений Акт перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт. 17 січня 2019 року ОСОБА_6 було винесено застереження у вигляді письмового попередження про недопущення в подальшому порушення умов відбування покарання у виді громадських робіт, і про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України. ОСОБА_6 зобов`язалася приступити до виконання робіт з 18 квітня 2019 року. Разом з тим, згідно з табелем виходу на роботу засудженої до громадських робіт, який виданий Приазовською селищною радою, вбачається, що ОСОБА_6 повторно здійснила прогул та ухилилась від відбування покарання 23 квітня 2019 та 24 квітня 2019 року. Загалом ОСОБА_6 не відпрацювала 60 годин з призначених судом 80 годин громадських робіт, при цьому нею було відпрацьовано всього 20 годин.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок цим вимогам закону не відповідає через таке.

З матеріалів провадження убачається, що обвинувачена ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-нарколога КУ «Приазовська ЦРБ» з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності»(а.с.70).

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.

Проте, питання щодо обов`язкової участі захисника у даному провадженні судом першої інстанції не обговорювалось.

Окрім того, докази у провадженні досліджені у скороченому порядку на підставі ч.3 ст.349 КПК України, оскільки, як зазначено у вироку, обвинувачена повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

В той же час, з показань обвинуваченої у судовому засіданні, зафіксованих на технічному носії інформації, убачається, що остання визнала лише сам факт її неявки у певні дні на роботу, проте вказала, що сталося це через її хворобу та хворобу дитини, а також у зв`язку з перебуванням на похоронах, про що вона повідомляла інспектора ОСОБА_9 . На час судового розгляду вона повністю відбула покарання у виді громадських робіт.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України, виражається лише у прямому умислі та спеціальній меті - ухилитися від відбування покарання.

Згідно з показаннями обвинуваченої, у останньої не було на меті ухилитися від відбування покарання.

За таких обставин, суду необхідно було дослідити докази в повному обсязі та перевірити версію обвинуваченої.

Проте, суд цього не зробив, помилково застосував положення ч.3 ст.349 КПК України, у наслідок чого не з`ясував обставини, з`ясування яких має істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, що в свою чергу, потягло порушення права обвинуваченої на захист.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим вищевказаний вирок суду першої інстанції на підставі ст.ст.412, 415 КПК України підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, розглянути кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_6 з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, повно та всебічно з`ясувати обставини провадження і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Оскільки оскаржуваний вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, мають перевірятися судом при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Приазовського районного суду Запорізького області від 27 червня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.389 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Дата документу 01.10.2019 Справа № 325/794/19