УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні №0000700 від 06.12.2016,

В С Т А Н О В И Л А:

16 жовтня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні №0000700 від 06.12.2016.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 порушує питання про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні №0000700 від 06.12.2016, а також виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Свою скаргу адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України не підтверджується належними та допустимими доказами та не відповідає дійсності. При цьому, всі припущення про встановлення наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України є не обґрунтованими та повинні бути судом відкинуті як неспроможні. Крім суті повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування також допущено ряд інших грубих порушень норм кримінального процесуального закону та прав людини в кримінальному провадженні, що тягне за собою скасування статусу «підозрюваного» для ОСОБА_4 . Так, матеріали кримінального провадження не містять доказів про фіксування кримінального провадження у формі протоколу про вручення (оголошення) ОСОБА_4 повідомлення про підозру. Відтак, сторона захисту вважає, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, що на думку сторони захисту свідчить про відсутність проведення такої процесуальної дії, як повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали з підстав у ній наведених та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що підозра обґрунтовується сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема показаннями свідків, висновком експертизи. Крім того зазначив, що 06.11.2019 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII частина перша статті 303 КПК 2012 року була доповнена пунктом 10, а отже, згаданий пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Отже, з підстав указаних у п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях) по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Як убачається зі змісту матеріалів скарги, а також повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №0000700, в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, внесено 06.12.2016 року.

А тому дія положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України, яка набрала чинності 16 березня 2018 року, не має зворотної дії у часі та у даному випадку застосуванню не підлягає.

На час внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному проваджені №0000700 в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 767-VII від 23.02.2014 року.

У вказаній редакції кримінального процесуального законодавства положеннями ч.1 ст.303 КПК України не передбачалось можливості оскарження повідомлення про підозру.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні №0000700 від 06.12.2016.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 травня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні №0000700 від 06.12.2016 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1