Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/16/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою суду заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Як на підставу для прийняття такого рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність вказаної заяви засудженого вимогам ст.462 КПК України у зв`язку з відсутністю в ній обґрунтування фактів, які б могли бути визнані нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з постановленою судом ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій стверджує про незаконність та необґрунтованість такої. Зокрема, зазначає, що викладені у його заяві доводи про наявність нововиявлених обставин з необхідною повнотою не перевірялися, а посилання місцевого суду на перегляд вироку судом касаційної інстанції саме по собі не є тією обставиною, яка перешкоджає розгляду справи за нововиявленими обставинами. Крім цього, апелянт наголошує, що розгляд справи у Верховному Суді України відбувався з порушеннями, адже йому не було забезпечено право мати захисника під час касаційного розгляду, а саме провадження здійснювалось формально. Також засуджений наполягає, що суд першої інстанції позбавив його права на участь у розгляді справи, адже проводив судове засідання без заявника, а в подальшому надіслав засудженому копію постановленої ухвали без перекладу на російську мову, що утруднює для апелянта розуміння її змісту, враховуючи, що українською мовою він не володіє на достатньому рівні. У зв`язку з викладененим засуджений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд справи за його заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої засудженим апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 на її спростування, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 р. ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.152, ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.4 ст. 152 КК України до довічного позбавлення волі.

В квітні 2017 р. засуджений ОСОБА_7 звернувся із заявою про перегляд зазначеного вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви засуджений послався на порушення під час досудового слідства і розгляду справи про його обвинувачення в суді права на захист та зловживання прокурором і суддями своїм службовим становищем.

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 через відсутність у ній вказівок на обставини, які могли б вважатися нововиявленими.

Колегія суддів з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується і звертає увагу на таке.

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст.462 КПК України. У такій заяві згідно із п.4 ч.2 ст.462 КПК України обов`язково повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Отже, із вказаної норми процесуального закону слідує, що нововиявленими можуть вважатися лише ті обставини, які не були відомі не лише суду, але й особі, яка є ініціатором питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, під час розгляду справи судом.

Як зазначалося вище, свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_7 обґрунтував порушенням його права на захист.

Однак, під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 останньому були відомі обставини участі захисту у справі, він не був позбавлений можливості робити зауваження з приводу реалізації наданих процесуальних прав, а також вимагати перевірки судом фактів можливого їх порушення.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції правильно врахував, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 р. оскаржувався стороною захисту (засудженим ОСОБА_7 ) до Верховного Суду України, який ретельно перевірив наведені ОСОБА_7 доводи і в задоволенні касаційної скарги відмовив, підтвердивши відсутність підстав для скасування оскаржуваного вироку, в тому числі істотних порушень процесуального закону.

Беручи до уваги те, що, крім наполягання засудженого ОСОБА_7 про порушення його права на захист і зловживання прокурором та суддями своїм службовим становищем, заява останнього не містить посилань на обставини, які не перевірялися в межах процедури перегляду вироку суду щодо ОСОБА_7 . Верховним Судом України та які б могли вважатися такими, що були невідомі особі під час розгляду справи про її обвинувачення в суді, суд першої інстанції прийшов до правильного переконання про необґрунтованість такої заяви. А тому, рішення про відмову у її задоволенні слід вважати правильним.

Як слідує зі змісту заяви ОСОБА_9 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, засуджений домагається від суду переоцінити докази у справі з точки зору їх допустимості, що фактично демонструє його незгоду з ухваленим вироком суду, а не про наявність нововиявлених обставин в тому значенні, як це визначено у ч.2 ст.459 КПК України.

Що стосується вказівки апелянта на вручення йому судом оскаржуваної ухвали українською мовою, якою він не володіє, то колегія суддів вважає такі доводи необгрунтовними. Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не заявляв про неволодіння ним українською мовою і питання про переклад процесуальних документів іншою мовою не порушував. На даний час він відбуває покарання на території Російської Федерації, що виключає можливість його особистої участі у розгляді судом поданої ним заяви. Водночас із клопотанням про розгляд справи місцевим судом в режимі відеоконференції ОСОБА_7 не звертався, захист його інтересів в судовому засіданні здійснювався адвокатом ОСОБА_10 , яка представляє в суді позицію засудженого. Від особистої участі в суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 відмовився своєю заявою від 30 вересня 2019 р. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині порушення його права на участь у розгляді заяви є неспроможними.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 р. про залишення без задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом трьох місяців з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4