Справа № 740/3143/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/369/19
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2018 року за № 0000589, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка Красноярського краю Російської Федерації, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07 вересня 2011 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, із врахуванням ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 28 грудня 2011 року, за ч. 2 ст. 296 КК України до 02 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2013 року скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 28 грудня 2011 року з направленням для відбування призначеного покарання у виді 02 років позбавлення волі, ухвалою Полтавського районного суду від 13 червня 2014 року звільненого від подальшого відбування покарання на підставі ст.7 Закону України "Про амністію у 2014 році";

2) 15 червня 2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст.124 КК України до 02 років обмеження волі;

3) 12 грудня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст.128 КК України до 1 року 06 місяців обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання у виді 04 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року у виді 01 року обмеження волі, що згідно ст.72 КК України становить 06 місяців позбавлення волі, і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 04 років 06 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 19 травня 2018 року по 02 жовтня 2018 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді домашнього арешту із визначеними заборонами та обов`язками залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 429 грн. витрат на залучення експертів.

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року на мобільний телефон марки «HOMTOM HT17» з сім-картками, який належить потерпілому ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «Nokia-1110і», який належить обвинуваченому ОСОБА_8 ..

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 19 травня 2018 року, близько 17 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вбиральні, розташованій на території спортивного стадіону «Спартак» по вул. Воздвиженська м. Ніжина Чернігівської області, умисно, з корисливим мотивом, завдав ОСОБА_9 чотири удари руками по голові, від чого ОСОБА_9 упав на підлогу, після чого ОСОБА_8 відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 1029 грн. та мобільним телефоном марки «НОМТОМ НТ17», вартістю 1497 грн. 50 коп., належних потерпілому ОСОБА_9 , діставши їх із штанів потерпілого, після чого ОСОБА_8 наніс три удари ногою по тілу потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши у комплексі тілесні ушкодження потерпілому у виді крововиливів обличчя в області лівого ока і нижньої щелепи зліва, забою правої половини грудної клітки, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та не були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, після чого ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2526 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд не звернув увагу на протиріччя показань потерпілого обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, та показанням свідків, і безпідставно послався на шоковий стан потерпілого, адже потерпілим було вказано інший час скоєння кримінального правопорушення, інша марка мобільного телефону та заподіяння йому тілесних ушкоджень не в такій кількості, які були виявлені у нього при судово-медичному обстеженні. Також суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 , а лише надав перевагу показанням потерпілого ОСОБА_9 . На думку захисника, в судовому засіданні прокурором не було спростовано показання обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що мобільний телефон, який у нього вилучено працівниками поліції, потерпілий йому сам віддав за кошти, які йому заборгував ОСОБА_9 , адже при затриманні ОСОБА_8 у нього ніяких грошових коштів виявлено не було.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника прокурор у кримінальному провадженні прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_13 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В засідання апеляційного суду обвинувачений не з?явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце розгляду кримінальноо провадження.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, безпосередньо дослідивши докази і допитавши обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку протиправного діяння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції свою вину в інкримінованому йому діянні за ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 під час футбольного матчу сам віддав йому свій телефон Хомтон із наданням інформації про його розблокування, оскільки потерпілий заборгував йому 360 грн., борг виник близько півроку тому, він надав потерпілому гроші у позику. Він повідомив ОСОБА_9 , що поверне телефон, коли він віддасть гроші. Він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали алкогольні напої. Його затримали після футбольного матчу приблизно через 3 години. У нього вилучений телефон Хомтон, який йому дав добровільно ОСОБА_9 ..

При цьому, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому злочині, вчинення ним даного злочину підтверджується низкою логічно узгоджених та послідовних, а відтак, на думку суду, належних доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні місцевого суду потерпілий ОСОБА_9 показав, що 19 травня 2018 року, о 12 год. 05 хв., отримав кредит 2000 грн., гуляв, випивав, зустрів ОСОБА_8 , разом вживали алкогольні напої, потім пішли на футбол, горілку розпивали і на стадіоні. ОСОБА_8 запросив його у туалет, де вдарив його ззаду в голову і в груди, він впав та втратив свідомість. ОСОБА_8 забрав у нього телефон та гроші, паспорт залишив у туалеті. ОСОБА_8 знову повернувся і знову його вдарив, у нього дуже боліла голова, він просив ОСОБА_8 повернути телефон, ОСОБА_8 знову вдарив його у голову. ОСОБА_8 забрав у нього 1029 грн.. Був без свідомості. ОСОБА_8 згадував про борг 300 грн., але він цього не підтвердив. В туалеті був він та ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння і був агресивний. У магазині він попросив викликати поліцію та швидку. В той день його допитували, у нього сильно боліла голова, він переплутав назву свого телефона, оскільки у нього був і Хомтон і Хуавей, був у шоковому стані. Він не повідомляв ОСОБА_8 пін-код та пароль свого телефону. Він відчував удари, але точно про їх кількість повідомити не може.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що був футбольний матч 19 травня 2018 року, він вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і в Графському парку і на стадіоні. Алкогольні напої купував ОСОБА_9 за власні кошти-горілку та закуску близько на 100 грн.. Був зразу удвох із ОСОБА_9 , потім до них приєднався ОСОБА_8 .. Випити запропонував ОСОБА_9 , він та ОСОБА_9 були дуже п`яні. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відходили, в його присутності конфліктів між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було, у ОСОБА_9 в його присутності тілесні ушкодження відсутні, про гроші ОСОБА_9 йому не відомо, із стадіону він пішов разом із ОСОБА_8 , чи були гроші у ОСОБА_8 йому не відомо, де був в цей був ОСОБА_9 йому не відомо. Конфліктні ситуації у ОСОБА_9 при ньому відсутні, у ОСОБА_8 також. Про борг ОСОБА_8 нічого не казав, йому про це не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що є власником магазину по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 зайшов до магазину і просив викликати поліцію, він нічого не пояснював, останній був у стані алкогольного сп`яніння, вона з ним не розмовляла.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що є головою федерації футболу по м. Ніжину, 19 травня 2018 року перебував на футбольному матчі, який розпочався о 16 год. і закінчився о 18 год. 45 хв.. На стадіоні бачив ОСОБА_8 у перерві. Повідомлення про конфліктні ситуації, бійки йому не надходили.

Показанням ОСОБА_8 та показанням свідків судом першої інстанції з дотриманням передбачених процесуальним законом положень судового розгляду справи надано відповідну оцінку, як і дослідженим усім наявним доказам у справі. З такою оцінкою погоджується колегія суддів апеляційного суду. Зокрема, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на яких посилається сторона захисту, не були безпосередніми очевидцями злочину, оскільки він був скоєний в приміщення громадського туалету на стадіоні і там нікого в цей час окрім обвинуваченого і потерпілого не було. Водночас, на думку колегії суддів, показання свідка ОСОБА_11 не тільки не виправдовують обвинуваченого, а навпаки викривають його, оскільки, з показань цього свідка, потерпілий попросив викликати поліцію одразу ж після спілкування з обвинуваченим, що підтверджує правильність показань потерпілого і обґрунтованість покладання їх в обґрунтування вироку.

Вина ОСОБА_8 в сукупності з показаннями свідків підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- заявою від 19 травня 2018 року ОСОБА_9 з проханням притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який 19 травня 2018 року, близько 15 год. 20 хв. поблизу стадіону «Спартак» забрав у нього 1029 грн. та телефон Хуавей, завдавши йому тілесні ушкодження (а.c.89);

- протоколом затримання від 19 травня 2018 року (фактичний час затримання 19 травня 2018 року о 21 год. 20 хв.), згідно якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «HOMTOM HT17» з сім-карками, який зі слів ОСОБА_8 належить ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «Nokia-1110і», який належить ОСОБА_8 (а.с. 90-92);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 травня 2018 року (час проведення з 20-10 год. по 20-30 год.), згідно якого ОСОБА_9 в присутності понятих зазначає обставини щодо вжиття на трибуні стадіону Спартак пляшки горілки ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_8 покликав його для розмови, вони зайшли до приміщення вбиральні на території стадіону, ОСОБА_8 став наносити удари кулаками правої та лівої руки йому по обличчю, ударів було близько 4-х. Він впав на підлогу і втратив свідомість. Отямившись він побачив, що ОСОБА_8 забрав у нього 1029 грн. та мобільний телефон Хуавей золотистого кольору, після чого ОСОБА_8 завдав йому близько трьох ударів ногою по тулубу, після чого ОСОБА_8 пішов на вулицю. При виході зі стадіону ОСОБА_8 знову завдав йому тілесних ушкоджень (а.с. 94-95);

- протоколом огляду місця події від 19 травня 2018 року та фототаблицею до нього, згідно якого місцем даної події є приміщення вбиральні на території стадіону Спартак за межами адміністративної будівлі, (а.с. 102-103);

- висновком експерта від 31 травня 2018 року № 104, відповідно до якого у ОСОБА_9 наявні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя в області лівого ока і нижньої щелепи зліва, забою правої половини грудної клітки. Ушкодження спричинені дією тупих предметів за механізмом удару і відповідають строку, зазначеному в ухвалі та ОСОБА_9 - 19 травня 2018 року близько 17 год.. Ушкодження відносяться до категорії легких, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Усі виявлені ушкодження не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Тілесні ушкодження виникли не менш ніж від трьох травматичних дій. Тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння (а.с. 106-108).

Даючи оцінку цьому доказу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що він викриває обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Сторона захисту не надала суду доказів, які б спростовували цей факт.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки у належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки у достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 у вбиральні стадіону та незаконного заволодіння його майном.

Згідно висновку судово-психіатричнї експертизи від 12 червня 2018 року № 324, у ОСОБА_8 на період часу 19 травня 2018 року мала місце легка розумова відсталість, проте він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с. 134-137).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 12 червня 2018 року № 325, у ОСОБА_8 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотиків з синдромом залежності, а має місце вживання алкоголю на тлі легкої розумової відсталості, протиалкогольне лікування йому не показане (а.с.139-142 ).

Отже, вказані докази як окремо, так і у взаємозв`язку між собою були в повній мірі досліджені в ході судового засідання, проаналізовані судом та беззаперечно доводять спрямованість умислу обвинуваченого на заволодіння телефоном і грошовими коштами та наявність в діях обвинуваченого всіх елементів складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить потерпілому ОСОБА_9 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, і сумніву у колегії суддів не викликають. Усі докази в своїй сукупності є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і дав у вироку аналіз усіх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджені обставини кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про те, що суд не звернув увагу на протиріччя показанням потерпілого обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, та показанням свідків, і безпідставно послався на шоковий стан потерпілого, оскільки потерпілим було вказано інший час скоєння кримінального правопорушення, інша марка мобільного телефону та заподіяння йому тілесних ушкоджень не в такій кількості, які були виявлені у нього при судово-медичному обстеженні, безпідставні, адже, на переконання колегії суддів, зазначення потерпілим ОСОБА_9 відомостей у заяві про вчинення злочину щодо телефону Хуавей із врахуванням стану потерпілого після отримання тілесних ушкоджень, не спростовують висновку суду про наявність протиправних дій обвинуваченого щодо потерпілого. Крім того, час скоєння злочину в судовому засіданні був встановлений більш точно, встановлений він був в судовому засіданні з участю сторін кримінального провадження, таке, більш точне встановлення часу злочину не впливає ані на кваліфікацію, ані на будь-які фактичні обставини справи і не вважається колегією суддів порушенням кримінального процесуального закону.

Доводи сторони захисту про те, що не було спростовано показання обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що мобільний телефон, який у нього вилучено працівниками поліції, потерпілий йому сам віддав за кошти, які йому заборгував ОСОБА_9 , оскільки при затриманні ОСОБА_8 у нього ніяких грошових коштів виявлено не було, не заслуговують на увагу, та на переконання колегії суддів є лише способом уникнення кримінальної відповідальності. Про те, що мобільний телефон і гроші були протиправно вилучені у потерпілого обвинуваченим, сам потерпілий упевнено стверджував в судовому засіданні і підстав не довіряти його показанням у місцевого суду не було. Довідка ТОВ «Компаньон фінанс» (а.с.111) свідчить, що ОСОБА_14 19.05.2018 р. було укладено кредитний договоір і о 12 год. 03 хв. того ж дня ним отримано готівкові грошові кошти в сумі 2099 грн., таким чином станом на час скоєння злочину потерпілий мав у своєму розпорядженні гроші готівкою.

Отже, усі докази, на яких ґрунтується вирок, ретельно перевірені судом та підставно покладені в обґрунтування вироку. З таким рішенням колегія суддів погоджується. Будь-яких доказів недопустимості або неналежності доказів апеляційному суду не надано. Всі аргументи, що викладені в апеляційній скарзі, не мають під собою жодної фактичної доказової бази.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_8 в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, та врахував обставину, що обтяжує його покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог статті 65 КК України, обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пов`язане із незаконним посяганням на приватну власність та здоров`я людини і має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, його схильність до вчинення кримінально-караних дій, перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, не працює, є працездатною особою, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, його хворобливий стан, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, не перебуває на обліку лікаря-нарколога, має на утриманні малолітню дитину, врахував відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обставини, що обтяжує покарання перебування в стані алкогольного сп`яніння. Також судом враховано досудову доповідь Ніжинського МРВ з питань пробації від 24 липня 2018 року, згідно якої щодо обвинуваченого ОСОБА_8 визначені високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високий рівень ризику небезпеки для суспільства, виправлення останнього неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, у зв`язку з чим суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4