Провадження 1-кп/544/211/2019
Справа №544/1222/19
В И Р О К
іменем України

29 жовтня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборній, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000287 від 20.08.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, такого, що утриманців не має, військовозобов`язаного, участі в бойових діях не приймав, не є депутатом, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 20 серпня 2019 року близько 10 год. 30 хв., знаходячись на подвір`ї потерпілого ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , будучи обізнаним про наявність у ОСОБА_5 грошових коштів, які той зберігає у житловому будинку за вказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник до будинку ОСОБА_5 , де в присутності останнього відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 3000 грн. Після цього, обвинувачений розуміючи, що його дії носять відкритий характер, в присутності потерпілого, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, покинув будинок ОСОБА_5 та викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями шкоди потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 20 серпня 2019 року близько 10 год. 30 хв., знаходячись на подвір`ї потерпілого ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс удар кулаком по тулубу потерпілому ОСОБА_5 . Згідно висновку судово-медичної експертизи №112 від 21.08.2019 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому восьмого ребра зліва по середньопідпаховій лінії без зміщення уламків з кровопідтіком шкіри в проекції перелому та дещо попереду, що утворився ймовірно від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути кисть руки стиснута в кулак, утворився в результаті одного травмо контакту у вказану ділянку по ударному механізму і за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо нього за обставин, викладених у обвинувальному акті. Пояснив, що обвинувачений з ним повністю розрахувався, претензій до нього він не має, просив не позбавляти його волі.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.
З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд, у межах ч.3 ст.349 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.122 КК України за обставин, установлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з проникненням у житло та за ч.1 ст. 122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України є тяжким злочином, передбачений ч. 1 ст.122 КК України - злочином середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно пункту 1 та 2 частини 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховується також особа обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше несудимим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку нарколога, негативно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, молодий, ніде не працює, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.3 ст. 186 КК та ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений скоїв сукупність злочинів, і суд, відповідно до приписів частини 1 статті 70 КК, призначивши обвинуваченому покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Ураховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, особу винного, думку потерпілого, який не наполягав на позбавленні обвинуваченого волі, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе застосувати відносно нього звільнення від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, зокрема, що обвинувачений готовий до зміни способу життя, має плани на майбутнє, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Разом з тим, з урахуванням обставин вчинення злочину та даних про особу обвинуваченого у сукупності, суд не погоджується з висновком представника персоналу органу пробації (який носить рекомендаційний характер) про те, що виправлення обвинуваченого зі звільненням від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням не можливе.

На переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому обране йому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України.
Строк дії обраного обвинуваченому ухвалою Пирятинського районного суду від 28.08.2019 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 27.10.2019. Клопотань про продовження чи застосування обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт на тимчасове вилучене майно грошові кошти в сумі 1500 грн, що належать потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч. 1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч. 1 ст. 122 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ у справі грошові кошти в сумі 1500 грн, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 залишити йому як власнику.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 21.08.2019, на тимчасово вилучене майно грошові кошти в сумі 1500 грн, що належать ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: