УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/13543/19

Провадження №: 1-кс/755/6232/19

"13" вересня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 163 КПК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000123 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Так, слідством встановлено, що до Київської місцевої прокуратури № 4 надійшла заява від керівника ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 про те, що державний реєстратор зловживаючи своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоді, здійснив реєстраційні дії, що у подальшому спричинили тіж наслідки охоронюваним законом інтересам ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Під час проведення досудового розслідування, Рішенням господарського суду м. Києва від 15.08.2018 року по справі № 910/9663/16, було повністю задоволено господарський позов ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », суд вирішив зобов`язати Державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) передати багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 в управління Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) разом із відповідною технічною документацією.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 року та Постановою Касаційного господарського суду від 16.05.2019 року, зазначене вище рішення суду було залишене без змін й набрало законної сили (копії рішень із Реєстру судових рішень додаються).

Таким чином, ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » має право здійснювати управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 .

У відповідності із ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

У відповідності із ст. 4 вказаного Закону, Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Майно об`єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

У відповідності із ст. 16 вказаного Закону, ОСББ має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання у т.ч.: визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Реалізуючи зазначені вище повноваження, ОСОБА_5 , як керівник ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », після отримання будинку АДРЕСА_2 в управління, почала здійснювати перевірку належного використання спільних та допоміжних приміщень, розташованих у будинку, й в результаті зазначеної перевірки вона дізналася, що одне із приміщень, а саме приміщення підвалу, яке завжди було вільним від майна третіх осіб, й використовувалися жильцями будинку для розташування у ньому інженерного обладнання будинку, лічильників води та тепла, інших важливих комунікацій будинку, виявилося зайнятим певною особою а саме громадянином ОСОБА_6 .

Зазначена особа при цьому повідомила керівнику ОСББ, що вона є власником вказаного приміщення ще з 2003 року, а права на це приміщення зареєструвала у липні 2019 року.

Маючи сумніви щодо законності отримання вказаних документів на спірне приміщення зазначеним вище громадянином ОСОБА_6 , керівник ОСББ звернулася за правовою допомогою до Адвокатського бюро « ІНФОРМАЦІЯ_3 », із яким уклала відповідний договір, після чого адвокатом бюро було отримано інформаційну довідку із ДРРП за реєстраційним номером спірного приміщення.

Із вказаної довідки вбачається, що нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , площею 45,6 кв.м. дійсно належить на праві власності ОСОБА_6 , записи про право власності № 32561582 було внесено в реєстр державним реєстратором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), індексний номер 47961308 від 26.07.2019 року.

При цьому, підставою для реєстрації права власності за гр. ОСОБА_6 на вказане нежитлове приміщення державним реєстратором ОСОБА_7 було вказано такі документи, як технічний паспорт, виданий 22.07.2019 року ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; інвестиційний договір №15 від 19.08.2002 року, видавник ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; акт приймання-передачі нежитлових приміщень від 27.03.2003 року, видавник ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також, ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вважає, що державним реєстратором ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Києва « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було проведено незаконні дії по реєстрації прав на нежитлове приміщення №16 у будинку АДРЕСА_2 на підставі незаконних документів (інвестиційний договір №15 від 19.08.2002 року, видавник ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; акт приймання-передачі нежитлових приміщень від 27.03.2003 року, видавник ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

У відповідності із ч. 1 ст. 3 Закону про державну реєстрацію, загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

У відповідності із ч. 1 ст. 18 Закону, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав) .

У відповідності із ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

У відповідності із ст. 22 Закону, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Підстави для відмови у державній реєстрації передбачені ч. 1 ст. 24 Закону, серед яких: 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Так, згідно припису п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону, в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

У відповідності із ч. 2 ст. 24 Закону, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості під час розслідування вищезазначеного кримінального провадження, зокрема для проведення комплексної будівельно-технічної та економічної і почеркознавчої експертиз, отримання відомостей з документів, які можуть бути використані, як доказ у вказаному провадженні, виникла необхідність у дослідженні документів, які стали підставою для прийняття рішень про державну реєстрацію та проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 за адресою : АДРЕСА_4 .

При проведенні досудового слідства виникла необхідність дослідити інформацію, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованого в АДРЕСА_5 , а саме відомості виконаних дій, а також пошукових запитів, в період з 01.01.2001 по дату отримання ухвали щодо об`єкту нерухомого майна 000 за адресою : АДРЕСА_4 , та інформацію про ІР-адресу комп`ютера з якого було проведено з`єднання з державним реєстром речових прав та з використанням ключа якого саме державного реєстратора та виконано реєстраційну дію, окрім цього надати відомості в електронному вигляді, що долучались державним реєстратором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до реєстру, під час вчинення реєстраційних дій, щодо об`єкту нерухомого майна 000 за адресою : АДРЕСА_4 .

Вказана інформація має важливе доказове значення у кримінальному провадженні, не становлять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З метою встановлення всіх обставин під час проведення досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, заявник просить це звернення задовольнити.

Позиція сторін
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, на підставі положень ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповіднихположень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 тимчасовий доступ до речей і документів Кримінального процесуального Кодексу України.

А саме, у випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).

Такий доступ здійснюється в порядку визначеному законом, а саме на підставі ухвали слідчого судді (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159, ст. 164 КПК України).

Також, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

А, як убачається з цього клопотання, тимчасовий доступ до документів вказаних у ньому обумовлений заявником тим, що відображені у них дані, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.

Самі ж документи перебувають (можуть перебувати) у володінні відповідної особи вказаної у клопотанні, останні, як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Є наявною можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та вкзують паралельно на неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Таким чином, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що, згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування та за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст.ст. 161, 163 КПК України, не встановлено.

Порушень вимог Глави 10 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Глави 15 КПК України - тимчасовий доступ до речей і документів, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, кореспондуються з вимогами ст. 132 КПК України, а тому воно підлягає задоволенню.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, постановив :

клопотання задовольнити.

Надати розпорядження (забезпечити) слідчим слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , прокурорам Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованого в АДРЕСА_5 , а саме щодо відомостей виконаних дій, а також пошукових запитів, в період з 01.01.2001 по дату отримання ухвали щодо об`єкту нерухомого майна 000 за адресою : АДРЕСА_4 , та інформацію про ІР-адресу комп`ютера з якого було проведено з`єднання з державним реєстром речових прав та з використанням ключа якого саме державного реєстратора та виконано реєстраційну дію, окрім цього надати відомості в електронному вигляді, що долучались державним реєстратором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до реєстру, під час вчинення реєстраційних дій, щодо об`єкту нерухомого майна 000 за адресою : АДРЕСА_4 .

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, без їх вилучення.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді. Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію. Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала виготовлена в двох примірниках.

Примірник 1 - знаходиться в матеріалах цього судового провадження.

Примірник 2 та завірена копія - надано заявнику.

Слідчий суддя: ОСОБА_1