ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2205/19 Справа № 182/2312/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000662,-

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку 2012 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень на користь держави.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 23.30 годин 07.03.2019 року знаходився поблизу багатоповерхового будинку №23 по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області, де біля першого під`їзду на лавці побачив один великий сліп пакет із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, за загальними ознаками схожою на наркотичний засіб канабіс. Відкривши даний пакет, ОСОБА_7 визначив для себе, що в ньому знаходиться наркотичний засіб канабіс. Після чого, ОСОБА_7 підняв вищевказаний сліп-пакет з канабісом та поклав його своєї сумки, вирішивши залишити його у себе з метою подальшого особистого вживання. Тим самим, ОСОБА_7 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», який почав незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

Приблизно о 00.10 годин 08.03.2019 року, ОСОБА_7 знаходився біля будинку №23 по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками поліції за скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП. Після чого, ОСОБА_7 , в період часу з 01.43 год. по 02.20 год., з особистої сумки було добровільно надано слідчому для огляду вищевказаний сліп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено. Маса в перерахунку на висушену речовину становить 88,150 г.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, не врахував вимоги ч.2 ст.52 КК України, яка визначає, що розмір штрафу, який може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, визначається саме у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а також санкцію ч.1 ст.309 КК України, якою передбачено можливість призначення за цей злочин таких видів покарань, як штраф, виправні роботи, арешт, обмеження волі, позбавлення волі, та призначив ОСОБА_7 покарання без зазначення його розміру у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, вказавши при цьому лише його грошовий розмір, у зв`язку з чим, на думку прокурора, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Санкцією ч.1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках та розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру. Положення частини п`ятої цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку зміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п.5 Постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.10.2015 року, у санкціях статей особливої частини КК України, покарання у виді штрафу встановлено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 65 КК України та роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення зазначених вимог, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, без зазначення його виду, а саме неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вказав лише його розмір. В звязку з цим вирок суду не можна вважати законним.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_7 скасуванню, з ухваленням апеляційною інстанцією нового.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Керуючись ст. ст. 404,405,407,409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - задовольнити.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, - скасувати.

Ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4