Справа №375/1420/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2019 року м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу: ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тараща у залі судових засідань Таращанського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12.03.2019,
ВСТАНОВИВ:
До Таращанського районного суду Київської області 27.05.2019 року надійшла дана скарга, в якій заявник вважає незаконною постанову слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12.03.2019, в зв`язку з тим, що, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчим не достатньо правильно сформульовано (не повно) кваліфікація неправомірних дій, не витребувано касової книги, книги наказів та іншої документації, пов`язаної з діяльністю ОСББ «Мрія-10» у ОСОБА_5 за період з 07.04.2016 по даний час.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала, додавши, що слідчим належним чином не перевірено факту витрачання коштів ОСОБА_6 , які належать нею знято з рахунків ОСББ «Мрія-10» та переказано на свою картку Приват Банку.
Слідчий СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та стверджував, що підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_6 кримінальних правопорушень не встановлено, а фактично є спір між мешканцями будинку по АДРЕСА_1 , як учасників «ОСББ Мрія-10» та його керівництвом ( ліквідатором), який може бути вирішений лише в судовому порядку. Потерпілим рекомендовано звернутися до господарського суду для вирішення їх спору.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000076 від 15.03.2018 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Оскаржувану постанову закриття кримінального провадження слідчий СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 обґрунтував тим, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ст.356 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обовязок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.
Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних прав є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.
Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим відповідної мотивованої постанови.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000076 від 15.03.2018, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилався заявник ОСОБА_3 слідчим поліції проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.
Зокрема, слідчим поліції не перевірено використання та розпорядження коштами власників квартир по АДРЕСА_1 , як учасників «ОСББ Мрія-10» ОСОБА_6 , які нею отримані готівкою та з банкомату АТ «Приват Банк», які переведені на свою особову картку.
Таким чином, слідчий поліції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність досудового розслідування, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.
У Х В А Л И В:
Задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12.03.2019.
Скасувати постанову слідчого СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 12.03.2019 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12.03.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1