печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, які звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001233 від 02.09.2019, -

В С Т А Н О В И В :

07.10.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001233 від 02.09.2019.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначив, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.
Особа, яка подала скаргу в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови у визнанні потерпілим безпосередньо суперечить закону та порушує право його на захист, а тому просив оскаржувану постанову скасувати в повному обсязі.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.
Вивчивши скаргу, заслухавши позицію особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що у провадженні слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001233 та №0001234 від 02.09.2019 за ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2019 у справі № 757/11034/19-к.
26.09.2019 ОСОБА_4 було додатково подано заяву про визнання потерпілим у кримінальних провадженнях № 0001233 та № 0001234.
27.09.2019 слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи ОСОБА_4 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого про відмову у визнанні потерпілим, надано обґрунтування підстав, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001233 від 02.09.2019 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1