Провадження № 1-кс/201/6433/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 листопада 2019 року надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги вказує на те, що висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення спростовується мотивувальної частиною постанови, де зазначено про встановлення досудовим розслідуванням завідомо неправдивого повідомлення громадянкою ОСОБА_5 про вчинення злочину. Постанова не мотивована, не проведені всі належні слідчі дії, тому слідчий передчасно дійшов висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Судом вжито заходів для отримання матеріалів кримінального провадження № 0000797 від 19 червня 2018 року шляхом направлення запиту до органу досудового розслідування спрямованого на надання цих матеріалів, однак попри те, що запит суду отримано завчасно матеріали кримінального провадження для дослідження та аналізу слідчому судді не надано.

Згідно принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, відповідно до вимог ст. 9 ч. 2 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно із ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року кримінальне провадження №0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, було закрито у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження №0000797 від 19 червня 2018 року органом досудового розслідування надані не були, а відтак доводи скаржника стосовно неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги. Слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування
Отже, слідчий суддя вважає, що вимоги скарги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на досудове розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

На підстав викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000797 від 19 червня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000797 направити до слідчого відділу Соборного ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відновлення досудового розслідування у цьому провадженні.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1