Справа № 600/825/18
Справа № 1-кп/600/13/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за №0000130 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 3-го курсу ДНЗ «Тернопільський центр ПТО», неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:

02 вересня 2018 року ОСОБА_4 стало відомо, що в будинку його батьків, що в АДРЕСА_1 гостює знайомий його вітчима громадянин Франції ОСОБА_7 , а також те, що останній зберігає на подвір`ї вищевказаного господарства свій автомобіль марки «Audi 80» із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », 1993 року випуску. При цьому, маючи навики керування автомобілем, у останнього виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, 02 вересня 2018 року близько 23 години ОСОБА_4 зайшов на територію домогосподарства за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігався автомобіль марки «Audi 80» із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », 1993 року випуску, належний на праві приватної власності громадянину Франції ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_4 шляхом вільного доступу наблизився до вказаного автомобіля і, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пошкодивши вікно задніх правих дверей, проник до салону автомобіля. При цьому, він шляхом запуску двигуна запасним ключем, який знаходився в салоні автомобіля, не маючи права користування автомобілем, всупереч волі власника, умисно незаконно заволодів автомобілем марки«Audi 80» із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », вартість якого становить 24 441, 60 грн., та який належить ОСОБА_9 на праві приватної власності. Вказаним автомобілем ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, об`їхавши ним довколишні села Козівського району Тернопільської області, після чого залишив його без нагляду на території закинутого ангару, що по вул. Бережанська, в с. Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом.

11 червня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, за участі матері, законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні, повернув транспортний засіб ОСОБА_7 , відшкодував завдані збитки і зобов`язався беззастережно визнавати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1020,00 грн.), враховуючи, що вчинений злочин є середньої тяжкості, особу винного, який є раніше не судимим, неповнолітнім, обставини, які пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування збитку. При цьому, ОСОБА_4 , законному представнику неповнолітнього, потерпілому ОСОБА_7 , в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просять суд затвердити укладену 11.06.2019 року у смт. Козова угоду про примирення. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_7 з участю перекладача ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили, що жодних претензій потерпілий до обвинуваченого не має.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, примирися із потерпілою стороною, вчинив кримінальне правопорушення злочин середньої тяжкості вперше, середньої тяжкості, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, суд дійшов до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1144,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов пред`явлено не було.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 червня 2019 року у смт. Козова між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень нуль копійок).

Речові докази:
автомобіль марки «Audi 80» із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », 1993 року випуску повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику;
уламки розбитого скла, які були поміщені у сейф пакети №0432198 та №0432189, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні нуль копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1