Ухвала
Іменем України
11 червня 2019 року
м. Київ
Справа № 648/2907/18
Провадження № 51-2895 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_5

встановив:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання щодо зміни ухвали Херсонського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витрат в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди та ухвалити нову, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Також просить винести ухвалу про зупинення відкритих державним виконавцем Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_8 , виконавчих проваджень №59127882 та №59127883 від 16 травня 2019р. до закінчення розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.

Так, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, а також їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте вказані вимоги закону особою, яка подала касаційну скаргу, належним чином не виконані.
При цьому, суд касаційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 433 КПКУкраїни перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановленого у кримінальному провадженні судового рішення, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
При цьому, заявлені в касаційній скарзі вимоги про зміну ухвали суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витрат в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди не узгоджується із змістом ухвали суду апеляційної інстанції, якою скасовано вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, а питання про стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_7 взагалі не вирішувалось. У зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають уточненню та конкретизації в цій частині.
Враховуючи те, що згідно положень ч.2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Всупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано належним чином завірених копій рішеннь суду першої та апеляційної інстанції, відповідно до вимог Порядку засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), а також п.п. 12.4, 13.6, 13.7, 13.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013 року із змінами

Також у порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додані її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Окрім того, захисник у скарзі не зазначив чи бажає чи не бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3