Справа № 296/8609/19
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 16.05.2019р. по кримінальному провадженню №0000158 від 16.05.2019р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні за №0000158 від 16.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, складену 16.05.2019р. відносно нього слідчим слідчого управління ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 вказав, що слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеного до Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000158 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України. Слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 16.05.2019р. складено та повідомлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. На думку заявника, повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відносно ОСОБА_3 є незаконним, оскільки слідчим без достатніх доказів складено повідомлення про підозру.

Також, станом на 16.05.2019 р. у слідчого не було жодного належного та допустимого доказу того, що вилучені предмети під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 є вогнепальною зброєю чи боєприпасами (висновок експерта чи будь-який інший доказ). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, внесено 16.05.2019 року о 16:29 год. за № 0000158 заступником начальника відділу ОСОБА_7 . Згідно матеріалів вищезазначеного кримінального провадження підставою для внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення слугував рапорт слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 , яка здійснювала досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України. Заявник звертає увагу суду на те, що обшук в домоволодінні ОСОБА_3 проведений 16.05.2019 року, під час якого були вилучені предмет схожий на пістолет та патрони проводився з межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. На думку заявника, протокол обшуку від 16.05.2019 року, який було проведено в межах іншого кримінального провадження не може бути належним та допустимим доказом та підставою для повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч. 1 КК України. Крім того, відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 внесено до ЄРДР 16.05.2019 року за № 0000158 о 16 год 29хв. Не зважаючи на те , що приписами ст. 214 КПК України проводити досудове розслідування до внесення відповідних відомостей до ЄРДР не допускається, слідчий ОСОБА_6 з метою необґрунтованого та незаконного повідомлення про підозру ОСОБА_3 , штучно створив відповідні докази 16.05.2019 року - протокол огляду предмету. Протокол огляду предмета було складено в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000158, а предмети, які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_3 оглядалися з 14:00 год. до 15:00 год. тобто, ще до внесення відповідних відомостей до ЄРДР щодо вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України. Зважаючи на викладене, протокол огляду предмета від 16.05.2019 р. не може являтися допустимим доказом на обґрунтування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до матеріалів справи №296/8609/19 в провадженні СУ ГУНП в Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000158 від 16.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, 16.05.2019р. в рамках кримінального провадження №№0000158 від 16.05.2019р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. (а.с.8-10).

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З урахуванням наведеного, логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями ст.278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру.

Таким чином, системний аналіз указаних вище положень КПК України вказує на те, що поняття «повідомлення про підозру» розуміється у чинному КПК України саме як окремий процесуальний документ, а не як дія (процедура, процес), оскільки для цього у чинному КПК законодавцем вжито інший термін «вручення повідомлення про підозру».

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

Аналіз оскарженого повідомлення про підозру від 16.05.2019р. відносно ОСОБА_3 дає підстави стверджувати, що повідомлення про підозру за своїм змістом та сутністю у повній мірі відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Так, зазначене повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду слідчого, який здійснював це повідомлення, містять зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , виклад обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється заявник, підпис слідчого який здійснив повідомлення.

Суд вважає, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 16.05.2019р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відповідає вимогам КПК.

Підстав для скасування повідомлення про підозру від 16.05.2019р. щодо ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не вбачається, відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81, 83, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 16.05.2019р. по кримінальному провадженню №0000158 від 16.05.2019р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1