Справа № 591/3688/19
Провадження № 1-кп/591/556/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року
Зарічний райсуд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми об`єднане кримінальне провадження щодо обвинувачення:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
Який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора 2 обслуги реактивного артилерійського взводу 11 реактивної артилерійської батареї 4 реактивного артилерійського дивізіону, в порушення вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, діючи з прямим умислом, з 16.01.2018 року, після завершення лікування не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжував ухилятись від проходження військової служби до 21.03.2019 року. 21.03.2019 року ОСОБА_4 ,усвідомивши протиправність своїх дій з`явився до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби. В подальшому того ж дня 21.03.2019 року , знов самовільно залишив розташування частини та не з`являвся на військову службу без поважних причин частини, що дислокується за тією ж адресою до 30.07.2019 року, увесь час проводячи на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив, що коли проходив за контрактом військову службу , не отримавши відповідного дозволу на це від командування військової частини залишив її. Натомість,зазначив, що двічи він добровільно повертався до військової служби та на даний час виконує обов`язки. Просив суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікування та самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою в силу ст. 89 КК України, посередньо характеризується за місцем несення служби, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, є учасником бойових дій (що не заперечувалося прокурором), щиро розкаюється, тяжких наслідків від скоєного не настало.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.
Запобіжний захід не обирався. Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1