№ 236/1381/19
№ 1-кп/243/730/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000209 від 22.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця смт. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, який працює в ПАТ «Донрибкомбінат» на посаді рибовода, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

22 березня 2019 року, приблизно о 07 годині, у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин трапився конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, наніс удар кулаком правої руки в обличчя, а саме, в ніс ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_5 схопив ОСОБА_4 за одяг в області грудної клітини для того, щоб позбавити його можливості наносити удари. В ході боротьби вони вдвох перейшли до дитячої кімнати зазначеного будинку, де впали на підлогу. Знаходячись на підлозі в положенні лежачі, ОСОБА_4 вкусив ОСОБА_5 за мочку правого вуха.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 у сукупності спричинив ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: садно та синець шкіри носа, перелом кісток носа, укушену рану правого вуха, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 25 від 26.03.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого лікування строк більше 6, але менш 21 доби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не визнав у повному обсязі, та показав, що 22.03.2019 року, близько 07 годині він на велосипеді виїхав з міста своєї роботи ПАТ «Донрибкомбінат» та через смт. Зарічне Лиманського району Донецької області приїхав до себе додому. Через деякий час, після того, як він приїхав до дому, до нього приїхали працівники поліції та під приводом того, що він, начебто, побив людину, на автомобілі доставили його до міського відділу поліції. По дорозі до поліції у автомобіль сіла ОСОБА_6 . Потерпілого в той день він вперше побачив лише у приміщенні міського відділу поліції; у останнього були відсутні сліди тілесних пошкоджень, окрім пластирів на носі та вусі. З оглядом на зазначене вказав, що він не вчиняв та не міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, оскільки 22.03.2019 року у 07 годині не міг бути у приміщенні будинку АДРЕСА_1

Звернув увагу суду на те, що показання свідків викликають сумніви у їх достовірності, оскільки 22.03.2019 року об 07 годині по дорозі до дому, на базарі, розташованому в центрі смт. Зарічне, він бачив ОСОБА_7 , а отже, остання не могла бачити його об 07-00 год. біля будинку № 51 по вул. Красна. Показання свідка ОСОБА_8 також, на думку обвинуваченого, викликають сумніви, оскільки 22.03.2019 року він ( ОСОБА_4 ) через холодну погоду був одягнений у темну куртку, що суперечить показанням свідка про сірий светр, в який, начебто, він був вдягнутий. Також не відповідають дійсності показання вказаного свідка стосовно марки велосипеду, що перебуває у нього ( ОСОБА_4 ) у користуванні.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України у повній мірі підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 22.03.2019 року, у період часу з 6-30 до 07-00 години, він, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , збирався на роботу. Коли він перебував у ванній кімнаті у двері будинку хтось сильно постукав. Коли він вийшов з ванної, ОСОБА_4 , який був одягнутий в темно сині штани та сірий светр, через вікно вже потрапив до будинку та раптово завдав йому удар кулаком руки в область перенісся. З метою припинити дії ОСОБА_4 він (потерпілий) схопив останнього за светр та вони впали на підлогу дитячої кімнати. Він тримав ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 викликала поліцію. В цей час ОСОБА_4 вкусив його за вухо, було багато крові. Коли ОСОБА_4 заспокоївся, він його відпустив та той залишив будинок. Після цього приїхала поліція та швидка допомога. Також потерпілий вказав, що ОСОБА_4 за вчинене перед ним не вибачився, продовжує тероризувати його родину, провокує конфлікти, а тому, він (потерпілий), вимагає для ОСОБА_4 суворого покарання.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що мешкає через два будинку від будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Весною 2019 року в холодну пору (листів на деревах ще не було) близько 7-00 годині він бачив, як ОСОБА_4 виходив з подвір`я вказаного будинку. Останній був одягнутий в темно сірий светр та темні штани, штовхав руками звичайний велосипед, на який потім сів та поїхав. Через деякий час до будинку ОСОБА_6 приїхала карета швидкої допомоги, через що він і запам`ятав той день.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що обвинувачений є колишнім зятем її сестри, а потерпілий цивільний чоловік її племінниці. 22.03.2019 року, об 07-00 годині вона проїжджала біля будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та бачила, як ОСОБА_4 , одягнутий у сірий светр, заходив до подвір`я вказаного будинку. Зі слів сестри їй стало відомо, що в той день у будинку ОСОБА_6 сталася бійка.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано, а з потерпілим вона перебуває у цивільному шлюбі. 22.03.2019 року об 6-50 годині 07-00 годині в двері її будинку хтось сильно постукав. Вона догадалася, що це був ОСОБА_4 . Через декілька секунд ОСОБА_4 вліз до будинку через вікно котельної. Із ванної кімнати вийшов ОСОБА_5 , якому ОСОБА_4 раптово завдав один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_9 схопив ОСОБА_4 та вони перейшли до дитячої кімнати, де впали. ОСОБА_9 тримав ОСОБА_4 доки не приїде поліція, яку вона викликала. В цей час ОСОБА_4 вкусив ОСОБА_9 за вухо, було багато крові. Після цього ОСОБА_4 заспокоївся, ОСОБА_9 його відпустив та той пішов з будинку. ОСОБА_4 був одягнутий в темні спортивні штани та сірий, брудний светр.

Крім зазначеного, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- витягом з ЄРДР № 0000209 від 22.03.2019 року, з якого вбачається факт внесення до ЄРДР відомостей про те, що 22 березня 2019 року, приблизно о 7-00 годині, у будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин трапився конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с. 73-74);

- протоколом огляду місця події від 22.03.2019 року та фото таблицею, проведеного за участю ОСОБА_5 , в якому документально зафіксоване місце скоєння злочину, а саме: домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 (а.с.95-102 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2019 року та фото таблицею, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , де ОСОБА_5 розповів обставини та вказав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 22.03.2019 року (а.с.104-110 );

- протоколом слідчого експерименту від 22.03.2019 року та фото таблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_6 , де ОСОБА_6 розповіла обставини та показала механізм спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 111-114);

- висновком експерта № 25 від 25.03.2019 року, дослідження проводилося на підставі ухвали про призначення судово-медичної експертизи від 25.03.2019 року (а.с. 118-120), згідно якого на тілі ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження: садно та синець шкіри носа, перелом кісток носа, укушена рана правого вуха. Садно та синець шкіри носа, перелом кісток носа могли утворитися від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук людини від одного удару, а укушена рана правого вуха від дії тупо загострених предметів, чим могли бути зуби людини від укусу. Всі тілесні ушкодження могли утворитися в строк та за обставин, вказаних постраждалим і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючи для свого лікування строк більш 6, але менш 21 доби. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 , які були спричинені 22.03.2019 року, могли виникнути при обставинах, про які він вказує під час проведення слідчого експерименту з його участю. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_5 , які були спричинені 22.03.2019 року, могли виникнути при обставинах, про які вказує під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 (а.с. 121-122);

- рапортом, який поданий на ім`я начальника Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, з якого вбачається, що 22.03.2019 року, об 6-43 годині надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 її колишній чоловік влаштував бійку з її теперішнім чоловіком (а.с.156 ).

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані письмові докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою.
Суд надає віри показанням потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 оскільки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеними до присяги, в судовому засіданні на своїх показаннях настояли; до обвинуваченого упереджено не відносяться та правдиво і об`єктивно відобразили обставини справи, погоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.
За вказаних обставин суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про недопустимість показань свідків через наявність у останнього сумнівів у достовірності цих показань..

Позиція обвинуваченого про те, що він не вчиняв та не міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, оскільки 22.03.2019 року у 07 годині не міг бути у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , а також про те, що в той день він був одягнутий в темну куртку, а не в сірий светр, судом визнається хибною, оскільки у повній мірі спростовується показаннями потерпілого та свідків, які повністю погоджені між собою, не суперечать один одному та підтверджені письмовими доказами.

Щодо розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_8 щодо марки велосипеду, який перебуває у користування ОСОБА_4 , на які обвинувачений вказав у судовому засіданні, суд вважає, що вказаний критерій є суб`єктивним, а тому, свідок міг припустити помилки при ідентифіковані велосипеду. Крім того, суд взагалі вважає недоведеним факт наявності даних розбіжностей, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження марки цього велосипеду.

Розбіжності у показаннях свідків та потерпілого щодо часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, на думку суду, не є критичними та не впливають на розгляд справи по суті, оскільки зазначений свідками та потерпілим час події входить до одного і того ж часового проміжку в межах 06-30 год. 07-00 год., а крім того, відчуття часу є суб`єктивним фактором людини, що допускає деякі неточності в показаннях з цього приводу.

Таким чином, суд вважає, що позиція обвинуваченого не свідчать про його невинуватість, а, на думку суду, є спробою останнього уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні вказав, що весною 2019 року, об 05-00 годині, він приїхав до Краснолиманського Рибхозу для завантаження риби, де також в той час перебував ОСОБА_4 . Близько об 05-50 год. 05-55 год. ОСОБА_4 зібрав речі та на велосипеді поїхав до дому. Конкретну дату вказаних подій він (свідок) не пам`ятає, але запам`ятав, що листів на деревах ще не було. Чому саме він розповів суду про події цього дня, він також не може пояснити, оскільки це був звичайний день, характерний для звичайного робочого дня.

Вказані показання, на думку суду, не є неналежними в порозумінні вимог ст. 85 КПК України, оскільки через відсутність конкретної дати, або чіткого прив`язування до конкретної події часу їх відбування, вони ані прямо, ані непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні

За аналогічних підстав суд не приймає у якості доказів: висновок експерта № 2/5-94 від 05.04.2019 року, згідно якого при дослідженні зразків, відібраних за адресою: АДРЕСА_1 , сліди пальців рук залишені не ОСОБА_4 а іншою особою (а.с.130-145 ); постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої визнано речовими доказаним аркуш білого паперу зі слідами папілярних ліній та первісною упаковкою; дактилокарту, заповнену на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 103 ); постанову про визнання речовими доказами від 22.03.2019 року, згідно якої визнано речовими доказами сліди папілярних ліній, зафіксованих на ЛТ (а.с. 146 ).

Досліджені судом правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_2 , які містяться в матеріалах справи, дозволяє суду дійти до висновку, що ці докази носять лише інформативний характер і не можуть бути прийняті, як докази винуватості обвинуваченого (а.с.79-93)

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним протиправних, навмисних дій, що виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 125 КК України відповідно.

При призначенні покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який не одружений, інвалідності не має, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується задовільно, на обліку в спеціальним медичних установах не перебуває, раніше не судимий.

Крім того, суд звертає увагу на відношення обвинуваченого до вчиненого, який не вибачився перед потерпілим, не вжив жодних заходів, направлених на примирення та ін..

Обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При сукупності обставин скоєного правопорушення і особи винного, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вказаний висновок суду погоджується зі змістом досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену старшим інспектором Лиманського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, згідно якого виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без його ізоляції від суспільства (а.с. 56-59)

З ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення судової експертизи № 2/5-94 від 05.04.2019 року в сумі 1430 грн. (а.с. 129).

Речові докази по справі: сліди папілярних ліній, зафіксовані на ЛТ та упаковані до паперового конверту; аркуш білого паперу зі слідами папілярних ліній та первісною упаковкою; дактилокарту, заповнену на ім`я ОСОБА_4 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНГ в Донецькій області (квитанція 42/19 ), слід знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.

Речові доказі по справі: сліди папілярних ліній, зафіксовані на ЛТ та упаковані до паперового конверту, аркуш білого паперу зі слідами папілярних ліній та первісною упаковкою; дактилокарту, заповнену на ім`я ОСОБА_4 , - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1