н/п 1-кп/953/1061/19

Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-
Встановив:
01 серпня 2019 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - РУР, з метою подальшого особистого вживання без мети збуту, з мотивів реалізації особистих потреб, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у вигляді незаконного придбання вказаної психотропної речовини, бажаючи цього, незаконно придбав через мережу інтернет у невстановленої в ході досудового розслідування особи, психотропну речовину, обіг якої обмежено - РVР, та став її незаконно зберігати при собі, приховуючи у речах, без мети збуту.
Злочинна діяльність ОСОБА_4 , була припинена співробітниками правоохоронних органів, які у період часу з 18:10 по 18-30 год. 01.08.2019 р. в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку №112 за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій, виявили та вилучили у ОСОБА_4 речовину кристалічного походження, голубого кольору, яка згідно з висновком судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») №3/2017се-19 від 13.08.2019 р. є особливо небезпечною психотропною речовиною - «РVР», загальною масою у перерахунку на масу речовини складає 0,2394 грам, яку ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, бажаючи цього, діючи умисно, з метою особистого вживання, з мотивів реалізації особистих потреб, зберігав у кишені своєї сумки, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігав без мети збуту психотропну речовину - «РVР», яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
В підготовчому судовому засіданні прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, укладена з обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 , угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з органами внутрішніх справ в напрямку розкриття інших злочинів, вчинених іншими особами.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься, до злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд визнає вказані в угоді обставини стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - повне визнання винуватості, щире каяття, ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, тому приходить до переконання, що стосовно ОСОБА_4 можливо застосувати покарання у вигляді штрафу, яке на думку суду є необхідним і достатнім покаранням для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Крім того, узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, зазначених вище.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1256,08 грн.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.09.2019 р., укладену прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 1256, 08 грн.
Речові докази, які опечатані в сейф-пакет білого кольору та здані на зберігання в УЛМТЗ ГУНП у Харківській області знищити, мобільний телефон ТМ «Sony»Xperia який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1