ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5005/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/913/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17 березня 2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до 5 років позбавлення

волі. Звільнений 14 травня 2007 року з Вільнянської ВК №20, умовно-достроково. Невідбутний строк 1 рік 6 місяців 6 днів;

26 травня 2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.1

ст.317, ст.69 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 510 гривень;

23 березня 2010 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ст.71, ч.3 ст.72 КК України, до 3 років 3 місяців

обмеження волі. Звільнений 18 квітня 2011 року з Дружелюбівської ВК №1 умовно - достроково. Невідбутий строк 1 рік 6 місяців 24 дні;

19 грудня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.307, 71, 72 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією

майна. Звільнений 07 жовтня 2016 року з Софіївської ВК № 55 по відбуттю строку покарання,

02 липня 2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані стороною обвинувачення докази безсумнівно не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що відповідно до вказаної ухвали, для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала відсутність підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Наявність ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за який передбачено основне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи суворість можливого покарання, знаходячись на свободі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , факт вчинення злочину під час іспитового строку, а також матеріали, що характеризують його як особу. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що злочин вчинено з корисливих мотивів, без будь-якої вагомої причини, з метою особистого збагачення, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам вчинити дії, передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, раніше судимий.

Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що вивченням особи підозрюваного встановлено, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 26 серпня 2019 року приблизно о 03-00 годині він, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, вважаючи, що його дії залишаються ніким не поміченими, шляхом злому даху, проник до службового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти кегу з-під пива «Московське», об`ємом 60 літрів, вартістю 1 400 грн, яка належить потерпілій ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_6 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, взявши вищевказану кегу, покинули службове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак в цей час їх дії були помічені свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які затримали ОСОБА_6 , чим самим запобігли доведенню злочинного умислу до кінця.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, слідчим суддею зобов`язано слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, невідкладно провести судово-медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_6 та доручено органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в судому засіданні підозрюваним ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався не в повній мірі, з огляду на таке.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав на те, що надані стороною обвинувачення докази безсумнівно не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені провадження до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази (детальний перелік яких наведений в клопотанні), серед яких є і показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 26 серпня 2019 року, які прямо вказують на ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила вищевказане правопорушення (а.с.6-7, 8-9), доводять обґрунтованість підозри.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Отже, колегія суддів вважає, що у даному випадку прокурором доведено обґрунтованість підозри, а висновки слідчого судді про протилежне, на думку колегії суддів, є помилковими.
Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому правопорушення мають перевірятися в ході досудового розслідування в передбаченому законом порядку.
З огляду на відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, знову підозрюється у правопорушенні, вчиненому у період іспитового строку, ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, доведеним є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оскільки слідчим суддею не з`ясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та на підставі ст.ст.407,409,412 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Як зазначено вище, на думку колегії суддів підозра є обґрунтованою, а ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, - доведеним.
Разом з цим, оскільки підозрюваний не порушує своїх процесуальних обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, та не перешкоджає кримінальному провадженню, застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків буде достатнім для запобігання встановленому ризику.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у тяжкому правопорушенні, не ґрунтуються на законі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , скасувати.
Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_6 наступні, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому провадженні, а також особами, причетними до правопорушення, про підозру у якому повідомлено ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 19.09.2019 Справа № 333/5005/19