Справа № 4910/125/19
Провадження1-кс/991/1956/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ» () про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ» (), у якому вона просила скасувати накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.09.2019 у справі № 4910/125/19 арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000766, а саме: пісок річковий середньої та дрібної крупності, який перебуває на території земельних ділянках з кадастровими номерами:
:04:005:0010, :04:005:0058, :04:005:0063, :04:005:0054, :04:005:0059, :04:005:0406, :04:005:0403, :04:005:0330, :04:005:0060, :04:005:0056, :04:005:0057, :04:005:0405, :04:005:0402, :04:005:0331, :04:005:0055, :04:005:0062, :04:005:0061, :04:005:0404, :04:005:0401, :04:005:0333, :04:005:0339, :04:005:0340, та у межах кадастрового кварталу :04:005, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом заборони користування та розпорядження ним третіми особами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація Віп Хауз» (ідентифікаційний номер 32708616).
В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_4 посилається на те, що вищевказана ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.09.2019 про накладення арешту є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки майно, на яке накладено арешт, належить на праві власності ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ», а не ТОВ «Корпорація Віп Хауз».
Як зазначає сторона захисту, представником ТОВ «Корпорація Віп Хауз» введено слідчого суддю в оману стосовно власника майна, зазначаючи, що пісок річковий за набувальною давністю належить ТОВ «Корпорація Віп Хауз», а слідчим суддею не перевірено достовірність вказаних тверджень.
Наявні обставини стали підставою для звернення адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ», до слідчого судді з цим клопотанням про скасування арешту майна.
У судовому засіданні сторона захисту повністю підтримала подане клопотання про скасування арешту майна та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Детектив ОСОБА_3 та адвокат ТОВ «Корпорація Віп Хауз» ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки вважають, що його реалізація була здійснена незаконно за заниженою вартістю.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як слідує з наявних матеріалів, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.09.2019 накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000766, а саме: пісок річковий середньої та дрібної крупності, який перебуває на території земельних ділянках та у межах кадастрового кварталу :04:005, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом заборони користування та розпорядження ним третіми особами та ТОВ «Корпорація Віп Хауз».

Накладаючи арешт на вищевказане майно слідчий суддя керувався доводами адвоката ОСОБА_5 , яка узгоджувалася з думкою детектива ОСОБА_3 , про те, що ТОВ «Корпорація Віп Хауз» є власником вказаного майна та являється потерпілим у кримінальному провадженні №0000766, крім того товариством було подано цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні на суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 465 190 400,00грн, також вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000094 за фактом незаконного видобутку та реалізації корисних копалин місцевого значення річкового піску за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 364, та ч. 1 ст. 240 КК України.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідження поданих заявником матеріалів клопотання показало, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2019 у справі № 15/155-6 свідчить про надходження 06.12.2018 до Господарського суду міста Києва заяви ліквідатора банкрута ТОВ «Корпорація «Віп Хауз» арбітражного керуючого ОСОБА_6 про визнання відсутнім у Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області повернути його у власність боржниката визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна.Заява ліквідатора ТОВ «Корпорація «Віп Хауз» мотивована тим, що у ході виконання своїх повноважень ліквідатором ТОВ «Корпорація «Віп Хауз» арбітражним керуючим ОСОБА_7 проведено інвентаризацію майна боржника та виявлено, що єдиним активом підприємства-банкрута є земельні ділянки, розташовані у Київській області, Бориспільський район, в межах с. Вишеньки, 2-й шлюз, загальною площею 70,2688 га,право власності на які посвідчують державні акти на право власності на земельну ділянку. Зазначені вище земельні ділянки утворено шляхом гідронамиву до позначки 94,5 м + / - 0,5 м за Балтійською системою висот в результаті чого було сформовано поверхневий шар земельних ділянок з ґрунту, який було отримано шляхом гідронамиву. За твердженням ліквідатора, отриманий внаслідок гідронамиву ґрунт розподілявся на поверхневому шарі земельних ділянок, як додатковий поверхневий покрив, тому в Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області відсутні права на володіння та розпорядження (піском), що належить ТОВ «Корпорація «Віп Хауз».

За результатами розгляду цих вимог Верховний Суд погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_6 про визнання відсутнім у Броварської ОДПІ права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської ОДПІ повернути його у власність боржника та визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна, оскільки матеріали справи не містять доказів на набуття ним (ТОВ «Корпорація «Віп Хауз») права власності на вказаний об`єкт рухомого майна.

Відтак, в межах розгляду справи про банкрутство ТОВ «Корпорація «Віп Хауз» Верховним судом підтверджено статус піску річкового, як безхазяйного, внаслідок не доведення ТОВ «Корпорація «Віп Хауз» доказів набуття права власності на нього.

В подальшому, в межах кримінального провадження № 0000094 від 30.01.2019 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/21905/19-к для здійснення заходів з управління пісок річковий передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Державним підприємством «СЕТАМ» було організовано та проведено електронні торги щодо лоту «пісок річковий». Відповідно до протоколу електронних торгів № 415216 від 26.06.2019 переможцем торгів було визначено ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ».
Відповідно до договору купівлі-продажу активів № 20 від 04.07.2019 Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів передало, а ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ» прийняло у власність пісок річковий, за що сплатило грошові кошти у сумі 27 391 405,72 грн.
Результати електронних торгів не скасовано та вони є чинними.
Отже, враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що на цей час набувачем та власником піску річкового є ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ».
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1) ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав вважати, що вони мають ознаки речового доказу, відповідають визначеним статтею 98 КПК України критеріям речового доказу.
Виходячи з положень ст. 174 КПК України, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
За таких обставин, враховуючи те, що в ході розгляду клопотання, адвокатом ОСОБА_4 доведені обставини, які дають достатні підстави вважати, що пісок річковий, на який накладено арешт, як на власність ТОВ «Корпорація Віп Хауз», належить ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ», тож у цьому разівідпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ЦЕНТР БІЛІНГОВИХ СИСТЕМ» () про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.09.2019 по справі № 4910/125/19 на майно у кримінальному провадженні №0000766, а саме: пісок річковий середньої та дрібної крупності, який перебуває на території земельних ділянках з кадастровими номерами:
:04:005:0010, :04:005:0058, :04:005:0063, :04:005:0054, :04:005:0059, :04:005:0406, :04:005:0403, :04:005:0330, :04:005:0060, :04:005:0056, :04:005:0057, :04:005:0405, :04:005:0402, :04:005:0331, :04:005:0055, :04:005:0062, :04:005:0061, :04:005:0404, :04:005:0401, :04:005:0333, :04:005:0339, :04:005:0340, та у межах кадастрового кварталу :04:005, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом заборони користування та розпорядження ним третіми особами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація Віп Хауз» (ідентифікаційний номер 32708616).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1