Ухвала

21 серпня 2019 року
м. Київ
провадження № 51-2498 зно 18
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами,
встановила:
У своїй заяві ОСОБА_2 порушив питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року.
Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вона не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції з огляду на таке.
Так, засуджений ОСОБА_2 раніше звертався до касаційного суду з аналогічною заявою, проте ухвалою від 1 серпня 2019 року вказану заяву було повернуто у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Повторна заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вказаним вимогам кримінального процесуального закону також не відповідає.
В порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві не зазначено обставин, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й засудженому під час розгляду справи Верховним Судом України, а також відсутні доводи на підтвердження наявності відповідних обставин.
Так, згідно ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, обвинуваченого, на яких грунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, звертаючись з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, особа, яка подає заяву, повинна вказати на обставини, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими, та обґрунтувати свої доводи щодо наявності відповідних обставин у кримінальному провадженні.
Проте вказаних приписів закону засуджений ОСОБА_2 не виконав.
Зокрема, в якості нововиявлених обставин ОСОБА_2 знову послався на відмову Верховного Суду України у призначенні йому захисника та відповідно здійснення 23 грудня 2004 року касаційного розгляду без участі останнього. Однак згідно з вимогами ст. 459 КПК такі обставини не належать до нововиявлених, оскільки були відомі суду на час розгляду справи в касаційному порядку. При цьому, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
Натомість, слід звернути увагу засудженого, що приводом для перегляду ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року з викладених у його заяві підстав, в даному випадку, може слугувати встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань під час розгляду та вирішення даної кримінальної справи, за умови наявності відповідного рішення (провадження за виключними обставинами).
Згідно приписів ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК, тобто така заява підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК,
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1