Справа №463/6226/19
Провадження №1-кс/463/3210/19
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

скаржника - ОСОБА_4

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 від 15 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 7 червня 2018 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що вказана постанова винесена передчасно і є незаконною з таких підстав. Слідчим не виконано вказівки дані у постанові заступника Генерального прокурора України від 28.01.2019 року про скасування постанови від 28.12.2018 року про закриття цього ж провадження та не долучено судові справи Чортківського районного суду та апеляційного суду Тернопільської області. Окрім того, ним не допитано посадових осіб Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, які приймали рішення про закриття кримінального провадження №0000464 від 03.10.2016 року за ч.2 ст.382 КК України. При таких обставинах вважає, що постанова слідчого підлягає безумовному скасуванні.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, пояснив, що рішення місцевого суду та суду апеляційної інстанції, які на його думку є неправосудними у касаційному порядку не оскаржувалися і вступили в законну силу.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 проти скарги заперечив, вважає постанову законною, просить скаргу відхилити. Щодо невиконання вказівок Заступника Генерального прокурора України пояснив, що у даному випадку судові рішення набрали законної сили, не скасовані у встановленому законом порядку і їх незаконність не встановлена іншим судовим рішенням. Його постанова від 15.07.2019 року була скерована прокурору, який здійснює процесуальне керівництво розслідуванням і він із нею погодився. Окрім того, ствердив, що в процесі розслідування справи, після винесення вказаної постанови заступника Генерального прокурора України, ще слідчими поліції було долучено судові рішення, які на думку заявника є завідомо неправосудними, а тому витребування матеріалів справи не є необхідними.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 7 червня 2018 року. Постановою від 15.07.2019 року слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 закрив кримінальне провадження з підстав п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 та суддів апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при прийнятті судових рішень від 22.02.2018 року та 15.03.2018 року у справі №608/931/17.

Вказане рішення слідчий мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 22.08.2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №000464 від 05.02.2018 року. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Тернопільської області від 15.03.2018 року ухвала слідчого судді від 22.02.2018 року залишена в силі.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосудця, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагаю до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації у усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики; до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримування від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади.

У постанові Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» наголошується, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи у якій вони ухвалені». Виключне право перевірки законності та обґрунтованості. судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь - який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо; розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядкові у справі не допускається.

Згідно положень ст.375 КК України кримінально карним є постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали чи постанови.

Суб`єктивна сторона злочину передбаченого статтею 375 КК України полягає лише в активній поведінці особи - діях. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 10.06.2014 року у справі № 5-1902 км14 зазначено, що підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності за ст.375 КК України є скасування винесеного ним (ними) завідомо неправосудного судового рішення та доведення наявності умислу в діях судді.

Водночас, аналізуючи матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані докази у їх сукупності, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність суб`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, а саме прямого умислу, а також сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, слідчий прийшов до висновку, що в діях судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 та суддів апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при прийнятті судових рішень від 22.02.2018 року та 15.03.2018року, у справі №608/931/17, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу ( в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, слідчий слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 розглянувши матеріали кримінального провадження №0000115 від 7 червня 2018 року за ч.1 ст.375 КК України виніс постанову від 15 липня 2019 року про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності інкримінованих складів злочину. При цьому, слідчий проаналізував звернення заявника, на підставі якого внесено відомості до ЄРДР, здійснив його допит, переконався, що вказані рішення суддів набрали законної сили, провів аналіз складу злочину передбаченого ч.1 ст.375 КК України, прийшов до висновку про відсутність у діях суддів цього складу злочину і зазначив мотиви свого рішення.

Як вбачається із копії супровідного листа (а.с.62) 21.02.2019 року копія постанови про закриття кримінального провадження скеровано уповноваженому прокурору, який погодився із вказаною постановою, оскільки таку у строки визначені ч.2 п.6 ст.284 КПК України не скасував.

Вивчивши звернення заявника, надані матеріали слідчим, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий та прокурор не вбачають у діях судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 та суддів апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при прийнятті судових рішень від 22.02.2018 року та 15.03.2018року, у справі №608/931/17, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України. При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання заявника, ні інші можливі подальші слідчі дії, в тому числі допит слідчого Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, який виносив постанову про закриття кримінального провадження, яка була оскаржена до слідчого судді, ні доручення матеріалів справ Чортківського районного суду та апеляційного суду Тернопільської області, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину передбаченого ч.1 ст.375 КК України відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Доводи заявника про те, що вказану постанову прийнято слідчим незаконно оскільки не виконані вказівки заступника Генерального прокурора України надані у постанові від 28.01.2019 року, оскільки подальше проведення формальний слідчих дій не впливає на об`єктивність рішення слідчого про те, що склад злочину у діях суддів відсутній. Дані судові рішення набрали законної сили, підлягають виконанню всіма особами, підприємствами, установами, що в силу вимог ст.129 Конституції України є однією із основних конституційних засад судочинства.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

Керуючись вимогами ст.ст.9, 284, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000115 від 07.07.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.375 КК України - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 8 серпня 2019 року о 17 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1