Справа № 487/35/19
Провадження № 1-кп/487/394/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004710 та №0000191 за обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не навчається , офіційно не працюючий, є інвалідом 2 групи,зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:
- 17.10.2013 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.150 КК України до 150 годин громадських робіт,
- 13.03.2017 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 , ч.2 ст.389 КК України,ст.70,ст.71 КК України до 4 років 18 днів позбавлення волі , із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75,ст.76 КК України на 2 роки
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
03.12.2018 року приблизно о 16 год.40 хв., ОСОБА_3 ,знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 побачив на вікнах зазначеної квартири нові москітні сітки,які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого у останнього виник раптовий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна , з метою власного незаконного збагачення , з корисливих мотивів , діючи повторно, ОСОБА_3 ,скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, таємно викрав москітну сітку,знявши її з вікна зазначеної квартири, тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця,але злочин не було закінчено з причин,які не залежали від волі останнього, так як він був помічений та затриманий мешканцем вищезазначеної квартири.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 250 грн.

Крім того, 12.01.2019 року приблизно о 10 год.30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 побачив на вікнах зазначеної квартири нову москітну сітку,яка належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого у останнього виник раптовий злочинний умисел, направлений на повторне ,таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ,з метою власного незаконного збагачення , з корисливих мотивів , діючи повторно , ОСОБА_3 ,скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, таємно викрав москітну сітку,знявши її з вікна зазначеної будівлі, тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця,але злочин не було закінчено з причин,які не залежали від волі останнього, так як він був помічений та затриманий мешканцем вищезазначеної квартири.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 270 грн.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодами від 03.12.2018 року та від 12.01.2019 року суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,та визнає його винуватим у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна(крадіжка). вчинена повторно , яка не закінчена з причин, які не залежали від волі останнього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 03.12.2018 року , увечері він , знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 побачив на вікнах зазначеної квартири нову москітну сітку,та вирішив її викрасти. Скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб він зняв сітку з вікна зазначеної квартири, та хотів втекти, але був помічений та затриманий мешканцем вищезазначеної квартири.

Крім того, 12.01.2019 року , точний час він не пам`ятає, він знаходився біля будинку АДРЕСА_4 ,де побачив на вікнах зазначеної квартири нову москітну сітку,та вирішив її викрасти. Скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб він зняв її з вікна зазначеної квартири, та хотів втекти, але був помічений та затриманий мешканцем вищезазначеної квартири.

В скоєному він щиро покаявся.
Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Потерпілі в судове засідання не з`явились. В заяві просили розглядати кримінальне провадження без їх участі.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінуємих йому діяннях підтверджується наступними письмовими доказами:
Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.12.2018 року ОСОБА_6 просив прийняти міри до невідомого раніше їй чоловіка,котрий 03.12.2018 року близько 16 год. 48 хв. таємно,шляхом вільного доступу заволодів москітною сіткою з вікна будинку АДРЕСА_5 .
Відповідно до довідки, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 вартість москітної сітки, розміром 80х100 см., для комплектації металопластикового вікна, станом на 03.12.2018р. становить 250 грн.
Відповідно до постанови слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 04.12.2018 року москітна сітка визнана речовим доказом та долучена до матеріалів кримінального провадження і передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до заяви від 12.01.2019року , поданої на ім`я начальника Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області потерпіла ОСОБА_7 просила прийняти міри до невідомого раніше їй чоловіка ,котрий 12.01.2019 року близько 10 год. 30 хв. таємно,шляхом вільного доступу заволодів москітною сіткою з вікна будинку АДРЕСА_4 .
Відповідно до довідки, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 вартість москітної сітки, розміром 80х100 см., для комплектації металопластикового вікна, станом на 12.01.2019р. становить 270 грн.
Відповідно до постанови слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 12.01.2019 року москітна сітка визнана речовим доказом та долучена до матеріалів кримінального провадження і передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ,який вину свою визнав повністю, раніше він судимий, вчинив злочин в період іспитового строку,є інвалідом 2 групи, характеризується за місцем мешкання з посередньої сторони,за місцем перебування з 03.03.2019року в реабілітаційному центрі "Нове начало"-позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра. Перебуває на обліку в Обласному наркологічному диспансері з 2010 року з діагнозом РПП внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів та алкоголю, синдром залежності. Зловживання амфетамином.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства,з призначенням йому покарання із застосуванням ст.71 КК України ,оскільки вказаний злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив в період відбуття покарання ,призначеного йому вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.03.2017 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.75,104 КК України , ст.ст.373-376 КПК України,суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань остаточно призначитиОСОБА_3 покарання - 4 (чотири)роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по вказаному кримінальному провадженню не обирався.
Строк виконання покарання рахувати із дня затримання ОСОБА_3 .
Речові докази по справі вважати переданими потерпілим за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1