№ 207/323/19
№ 1-кп/207/318/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0002101 від 21.12.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, який має повну загально-середню освіту, навчається у Кам`янському вищому професійному училищі, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21011» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 16 годині 21 хвилин, у світлий час доби, у період вечірніх сутінок, здійснював рух по проспекту Ювілейному в м. Кам`янське, по дорозі, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, розділені горизонтальною подвійною білою суцільною дорожньою розміткою, по крайній правій смузі, зі швидкістю близько 60 км/год.
При русі по проїжджій частині пр. Ювілейного, ОСОБА_4 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод технічного характеру, повинен був уважно стежити за розвитком дорожньої обстановки, та рухатися зі швидкістю, що діє в населеному пункті (не більше 50 км/год), з метою уникнути скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Іншими словами, водієві ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
-п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
-п. 12.9. «Водієві забороняється:
…б) Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4. - 12.7., на ділянці дороги, де встановлені знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;».
При русі в районі зупинки громадського транспорту «5-тий Жовтневий», яка розташована біля будинку № 22 по пр. Ювілейному, та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в тому місці, водій автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, повинен був стежити за зміною дорожньої обстановки і при виявленні, що попереду перед пішохідним переходом зупинився попутний транспортний засіб, а на пішохідному переході перебувають пішоходи, повинен був прийняти заходи до зниження швидкості, а при необхідності зупинитися, для того, щоб поступитися дорогою пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека, і продовжувати рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, тобто водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, де вказано:
-п. 18.1 « Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»
Однак, в порушення вимог вищевказаного пункту даних Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості і оглядовості, здійснюючи рух по вологому дорожньому покриттю проспекту Ювілейного в м. Кам`янське та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, та перед якими зупинився транспортний потік в попутному напрямку, щоб надати дорогу пішоходам, проявляючи злочинну самовпевненість, заходи гальмування своєчасно не застосував, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка, перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 .
В результаті даної ДТП, пішоходу ОСОБА_6 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 38-Е від 24.01.2019 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден на голові, перелом кісток носа, закритого імпресійного перелома верхньої третини правої великогомілкової кістки - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №11/10.1/29 від 21.01.2019 року дії водія автомобілю «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху. А невідповідність його дій вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
У прямому причинному зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо- транспортної пригоди, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а його умисні дії виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, увчиненому щиро розкаявся, просив суворого його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, заявила цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 33439,00 грн., яка складається з витрат на відновлення здоров`я, внаслідок ДТП, проведення операцій, та моральної шкоди 30000,00 грн. з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні:

- Висновком експерта № 11/10.1/29 від 21.01.2019 року судово автотехнічної експертизи відповідно до якої водій автомобіля «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху, при заданих вихідних даних мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду (а.с.99-101);

- Висновком експерта № 38 Е від 24.01.2019 року судово-медичної експертизи відповідно до якої ОСОБА_6 були заподіяні ушкодження у вигляді саден на голові, перелом кісток носа, закритого імпресійного перелома верхньої третини правої великогомілкової кістки - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня(а.с.102-104);

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя; ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню у частині відшкодування моральної шкоди, в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.5 вказаної статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Стосовно доводів захисту про те, що цивільну відповідальність по відшкоуванню шкоди повинна нести страхова компанія, суд це бере їх до уваги, оскільки відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Тобто вибір цивільного відповідача є правом позивача.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормою ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральні страждань позивачів, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним, задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь потерпілої моральну шкоду, завдану неправомірними діями обвинуваченого, в розмірі 20000 (двадцять тисяч) 00 грн., саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись ст. 75, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення автотехнічної експертизи № 11/10.1/29 від 21.01.2019 року в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користьОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33439 (тридцять три тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень та моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі:

-автомобіль «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 ;

-CD-R ком пакт диск 52х 700 МВ 80 min Kaktus із записом ДТП з камери зовнішнього спостереження від 20.12.2018 року залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1