ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 653/4379/18
Номер провадження : 11-кп/819/801/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2019 року вересня місяця 09 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
Секретар судового засідання: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду В режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001632 від 03.09.2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135, ч.3 ст.146 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 29 липня 2019 року у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який було відмовлено та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.3 ст.135, ч.3 ст.146 КК України до 60 (шестидесяти) днів, тобто до 27.09.2019 року, включно.
В апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що ухвала є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом не в повній мірі наведені належні і достатні мотиви її ухвалення. Просить ухвалу суду скасувати в частині продовження строку тримання під вартою та постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 22.12.2018 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до якого 06.09.2018 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою за обвинуваченням, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121, ч.3 ст.135, ч.3 ст.146 КК України. 29.07.2019 року ухвалою суду було продовжено запобіжний захід тримання під вартою.
У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого, щодо обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу та задоволено клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів по 13 вересня 2019 року включно.
До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходив із того, що обвинувачений звинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121, ч.3 ст.135, ч.3 ст.146 КК України.
Суд обґрунтовано вказав, що ризики, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цей час не зменшились, а саме те, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховатись від суду, ОСОБА_8 раніше двічі судимий за злочин, передбачений ст.121 КК України.
ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, особа без громадянства, офіційно не працював, тобто не має законних джерел доходів, його соціальні зв`язки за місцем проживання не є міцними та значними, що не гарантує його належну процесуальну поведінку(а.п. 13-17).
Щодо, вчинення вказаного злочину існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування, та під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, тому є ризики передбаченні ст.177 КПК України у виді можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, тому на думку колегії суддів підстав для скасування та зміни запобіжного заходу немає, а більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Твердження наведені в апеляційних скаргах, що у клопотанні прокурора лише формально перераховано ризики, є безпідставними, оскільки суд при вирішення цього питання врахував, окрім вказаних ризиків не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, а й дані про особу обвинуваченого та сукупність інших відомостей, передбачених ст.178 КПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 / підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2