Справа № 583/3479/16-к
Провадження № 1-кп/592/486/19
УХВАЛА

19 серпня 2019 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, обґрунтувавши тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення; ризики, які враховані судом під час обрання запобіжних заходів, на даний час існують та не зменшилися, тому на думку прокурора, перебуваючи на свободі, обвинувачені стануть ухилятись від суду, незаконно будуть впливати на потерпілих і свідків.
Обвинувачені та їхні захисники у судовому засіданні просили змінити відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжні заходи з тримання під вартою на домашній арешт.
Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 , заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до ухвал Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2019 р. застосовано відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на строк до 23.08.2019 р.
При цьому, суд враховує той факт, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти власності,а саме: у вчинені розбійного нападу відносно осіб похилого віку, які не могли протистояти цим діям, та поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих; ОСОБА_6 раніше судимий, у тому числі за вчинення розбійних нападів, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, не має постійного місця роботи та джерела доходу; ОСОБА_7 , крім того, обвинувачуєтьсяу вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, а саме: крадіжки, поєднаній з проникненням до житла; обвинувачена зловживає спиртними напоями, відсутня власна родина та неповнолітні діти. Обставини, зазначені стороною захисту стосовно захворювань обвинувачених, не є підставою для зміни запобіжних заходів на більш м`які, оскільки чинним законодавством передбачений порядок надання медичної допомоги ув`язненим особам й у випадку не надання такої допомоги співробітниками слідчого ізолятору, обвинувачені мають право оскаржити їхні дії до суду.
Вказані факти дають достатні підстави вважати, що дії обвинувачених, як і самі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як особи, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, можуть ухилитись від суду, усвідомлюючи покарання, яке може їм загрожувати у разі визнання винуватими у вчинені вказаних злочинів, з чого можна зробити висновок про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, перебуваючи на волі, обвинувачені зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще судом не допитувались, тому їх показання можуть мати суттєве значення для об`єктивного розгляду кримінального провадження, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в ухвалах суду про застосування запобіжних заходів від 26.06.2019 р., а тому запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на строк до 17.10.2019 р. включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 350 КПК України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 на строк два місяці до 24 год. 17 жовтня 2019 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_7 на строк два місяці до 24 год. 17 жовтня 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3