Справа № 4910/11/19-к
Провадження1-кс/4910/51/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 20.12.2017,
встановив:

09 вересня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05.09.2019, до Вищого антикорупційного суду передано вказане клопотання, в якому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 у справі № 760/6969/19.

Клопотання мотивує тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі -НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000889 від 20.12.2017, за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 справа № 760/6969/19 в межах вказаного кримінального провадження, накладено арешт на нерухоме майно, власником якого є мати ОСОБА_7 - ОСОБА_5 ..

На думку представника, арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 накладено необґрунтовано, окрім того, на даний час в застосуванні цього запобіжного заходу відпала потреба.

Представник зазначає, що ОСОБА_5 придбала нерухоме майно за власні кошти, які вона відкладала як збереження, отримала в рахунок заробітної плати, у позику та від здійснення підприємницької діяльності. В ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на докази, які б вказували або підтверджували факт того, що нерухоме майно придбано за кошти ОСОБА_7 чи отримані ним злочинним шляхом. Стверджує, що обмеження права власності на майно ОСОБА_5 є неспівмірним завданню кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не є сім`єю, оскільки разом не проживають та не ведуть спільне господарство.

Обґрунтовуючи твердження, що відпала необхідність у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, посилається на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні наразі завершено. Підозра у вчиненні будь-якого із кримінальних правопорушень, перелічених в ч. 1 ст. 96-1 КК України, ОСОБА_7 не вручена, тому в подальшому не може бути застосована спеціальна конфіскація. Вважає, що нерухоме майно, на яке ухвалою суду від 11.03.2019 накладено арешт, не можна вважати речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

В судове засідання прибула адвокат ОСОБА_3 , яка також є представником ОСОБА_5 , повідомила, що їх позиція з адвокатом ОСОБА_6 є узгодженою, тому вона підтримує заявлене клопотання, та просить задовольнити, з викладених в ньому підстав. Надала додаткові пояснення, в яких навела додаткове обґрунтування тих підстав для скасування арешту, які вказані у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що 06 вересня 2019року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 вже розглядалось ідентичне клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , за результатами якого відмовлено в задоволенні клопотання, що є підставою для відмови в задоволенні і цього клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000889 від 20.12.2017 за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 04.03.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 у справі № 760/6969/19 накладено арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації у вигляді заборони відчуження, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0094 га, кадастровий номер :03:041:0088, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельну ділянку загальною площею 0,1342 га, кадастровий номер :03:041:0089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельну ділянку загальною площею 0,0095 га, кадастровий номер :03:041:0090, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

З ухвали вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 ..

Встановлено, що 14.08.2018 за результатами підписання підозрюваним ОСОБА_7 ряду договорів купівлі-продажу на його матір ОСОБА_5 , оформлено право власності на житловий будинок загальною площею 435 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також три земельні ділянки кадастрові номери :03:041:0088, :03:041:0089, :03:041:0090, на яких розташована вказана житлова будівля. Загальна вартість вказаного майна складає 5 261 072 грн, що підтверджується копіями долучених договорів купівлі-продажу.

Слічий суддя врахував, що всі ці угоди були оформлені ОСОБА_7 від імені ОСОБА_5 , а також, що під час проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , органами досудового розслідування встановлено, що даним будинком фактично володіє, користується та розпоряджається саме підозрюваний ОСОБА_7 .

Разом з цим, перевірено розмір доходів ОСОБА_5 за період з початку 1998 року по кінець третього кварталу 2018 року та версія слідства, що отримані ОСОБА_7 грошові кошти внаслідок вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень не могли бути перетворені в інше майно.

Накладаючи арешт на майно слідчий суддя врахував вимоги ч. 11 ст.170 КПК України, та застосував найменш обтяжливий для власника майна захід забезпечення кримінального провадження, обмежившись лише забороною відчуження майна.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, арешт на майно ОСОБА_5 накладено обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, на даній стадії кримінального провадження, є виправданим та пропорційним меті кримінального провадження.

Слідчий суддя не бере до уваги посилання адвоката ОСОБА_6 в клопотанні на завершення досудового розслідування, як підставу для скасування арешту майна, та його припущення про відсутність підстав для застосування спеціальної конфіскації у майбутньому, оскільки на даний час досудове розслідування не закрито, а відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду , затверджених рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2019 року за № 4, передача судової справи раніше визначеному слідчому судді проводиться шляхом автоматизованого розподілу щодо заяв, клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню.

Дійсно, 05.09.2019 мною постановлена ухвала від 06 вересня 2019 року (справа №4910/11/19-к провадження 1-к/4910/11/19), якою відмовлено в задоволенні ідентичного за змістом та вимогами клопотання про скасування арешту майна, поданого адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ..

Адвокатом ОСОБА_3 не наведено нових підстав для скасування арешту майна, які б підлягали додатковому дослідженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, оскільки представники ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в клопотанні, та адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні, не навели достатніх і переконливих доказів, що арешт накладено необґрунтовано та що відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 20.12.2017 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 13 вересня 2019 року.