н/п 1-кп/490/537/2018

У Х В А Л А
04 листопада 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0001236, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініно, Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

Учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ВСТАНОВИВ:
У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходився обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0001236, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримніального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні 07 червня 2018 року прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року відповідно до ч.8 ст. 469 КПК України, виділені із даного кримінального провадження в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_8

20 липня 2018 року колегією суддів ухвалено вирок щодо ОСОБА_8 , відповідно до якого затверджено вищевказану угоду, обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначено узгоджене між сторонами покарання.

Відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2019 року, вирок суду від 20.07.2018 року щодо ОСОБА_8 скасовано, направлено кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування у загальному порядку.

Крім того, в ухвалі Миколаївського апеляційного суду зазначено, зокрема, що "обвинувальним вироком щодо ОСОБА_8 по суті створено преюдицію, якою всупереч презумпції невинуватості, встановлено факт вчинення злочинів ОСОБА_9 , передбачених частиною 4 ст. 368, частиною 2 ст. 369-2".

Враховуючи вищевикладені обставини, та позицію Миколаївського апеляційного суду, викладену в ухвалі від 16.07.2019 року, колегія суддів вважає за необхідне, з метою уникнути сумнівів у неупередженості при розгляді даного кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , заявити самовідвід від участі у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор вирішення питання про самовідвід колегії суддів - залишає на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що згідно вищевказаної ухвали Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2019 року, кримінальне провадження №0001236 потрібно повернути прокурору для здійснення досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думки учасників провадження, прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ст. 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні

1. Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2019 року зазначено, що що "обвинувальним вироком щодо ОСОБА_8 по суті створено преюдицію, якою всупереч презумпції невинуватості, встановлено факт вчинення злочинів ОСОБА_9 , передбачених частиною 4 ст. 368, частиною 2 ст. 369-2", то вказане в подальшому при продовженні розгляду провадження що до ОСОБА_9 може викликати сумнів в неупередженості складу суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Згідно практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка колегії суддів, тобто, чи виявляв суд упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційного Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики, затверджений 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Крім того, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, з метою уникнути у подальшому сумнів в об`єктивності судового розгляду та неупередженості колегії суду при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , колегія вважає за необхідне задовольнити заявлений самовідвід, що відповідає вимогам ст.75 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 має бути повернено прокурору для здійснення досудового розслідування на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 16.07.2019 року, для розгляду питання про самовідвід значення не мають, та зазначені доводи мають бути вирішені повноважним складом суду.

Керуючись ст.ст.75,80,81, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Заяву колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження №0001236, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження передати керівнику апарату Центрального районного суду м. Миколаєва для вирішення питання щодо його розподілу в автоматизованій системі документообігу суду та визначення іншого складу суду відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді