Справа № 128/2033/17
УХВАЛА
Іменем України
11 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , потерпілого- ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2016 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 31.03.2016 приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу продуктового магазину, розташованого за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Медвідка, по вул. Пушкіна, буд. 1, на ґрунті непорозуміння з потерпілим ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс ОСОБА_4 два удари правою і лівою рукою в область обличчя.
Унаслідок вказаних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом кісток носа зі зміщенням відламків, синці та садна на обличчі, які згідно із висновком судово-медичної експертизи №542 від 05.05.2017 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) та належать до легких тілесних ушкоджень.
Отже, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне легке тілесне ушкодження та його органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
22.03.2019, через канцелярію суду, від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України. В обґрунтування обвинувачений зазначив, що строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України відповідно до статті 49 КК України -сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

11.09.2019 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , вищезазначене клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що йому зрозумілі: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання , просив закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення даного клопотання , але просив щоб обвинувачений відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі, розмір якої зазначено у цивільному позові.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.1 ст. 125 КК України, який ним вчинений 31.03.2016, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_6 злочину( 31.03.2016), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України минуло понад два роки, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення йоговід кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа -звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.

Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, тому питання щодо цього суд має вирішувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 01.04.2016 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов цивільного позивача- потерпілого ОСОБА_4 до цивільного відповідача- обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілому ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду складена 23.09.2019 о 12.50 годин.

Суддя : ОСОБА_1