Справа № 395/1024/19
Провадження № 1-кп/395/100/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000262 від 23 травня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, працюючого механізатором СТОВ «Агролан», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_4 придбав, у невстановленому місці та в невстановлений досудовим розслідуванням час, бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 та засіб підриву - уніфікований підривник ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які став зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .В подальшому 23.05.2019 року працівниками Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області згідно ухвали Новомиргородського районного суду від 23.05.2019 року, в період часу з 14 год. 26 хв. до 15 год. 47 хв., проведено обшук домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .Під час обшуку ОСОБА_4 добровільно видав відповідно до висновку експертизи зброї № 40/62 від 12.06.2019 року корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 з маркувальними позначеннями «386/301-77/Т», в середині якого містилися вибухова речовина 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) та засіб підриву, а саме уніфікований підривник ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 з маркувальними позначеннями « НОМЕР_1 », які знаходилися в приміщенні гаражу. Вказані об`єкти конструктивно поєднувалися між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являли собою вибуховий пристрій, що відносився до категорії боєприпасів - бойову ручну осколкове гранату оборонної дії типу Ф-1, яка була придатна до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на засобу підриву. Корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 відносився до категорії зарядів вибухової речовини, а підривник ручних гранат дистанційної діїтипу УЗРГМ-2 до категорії вибухових пристроїв, призначених для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат, які ОСОБА_4 зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 23.07.2019 року між прокурором Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити останнього з випробуванням з встановленням йому іспитового строку на 1 (один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення. Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України, віднесено до тяжких злочинів, протиправними діями обвинуваченого шкода заподіяна безпосередньо державі, у зв`язку з чим прокурор має право бути стороною угоди та захищати інтереси держави, більш того прокурор наполягає на укладенні угоди і вважає, що в даному конкретному випадку тільки прокурор і обвинувачений можуть бути сторонами угоди про визнання винуватості; у кримінальному провадженні потерпілим не визнано будь-яких фізичних чи юридичних осіб, а тому угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого покарання.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 468-469, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.07.2019 року між прокурором Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку на 1 (один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі, пов`язані з дослідженням речових доказів, в розмірі в розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок на користь держави.

Речові докази по справі: корпус бойової гранати Ф-1 та засіб підриву (уніфікований підривник ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2), які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_5