УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 28 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадженні №0000403 від 28 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2019 року за №0000403 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що Міністерству освіти і науки України належить на праві власності будівля центру науково-технічної інформації літ. А-10, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 11122022.

Вищевказаний об`єкт нерухомого майна було передано Запорізькому національному університету на праві господарського відання.

18.04.2019 року право господарського відання було зареєстровано Запорізьким національним університетом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 31234153.

Проте, з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.08.2019 року державним реєстратором ОСОБА_5 на підставі рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2019 року №48262825 (рішення приймалось на підставі підроблених документів: Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя №3155 від 22.08.2011 року, Іпотечний договір №1945 від 09.04.2010 року, Лист про відсутність заперечень з боку Міністерства освіти та науки України до укладання договору Іпотеки №1/9-272 від 07.04.2010 року) було проведено державну реєстрацію права власності на будівлю центру науково-технічної інформації літ. А-10, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77 за ТОВ «Спец Групп» () на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, 16.08.2019 року державним реєстратором ОСОБА_5 було проведено держану реєстрацію переходу права власності на будівлю центру науково-технічної інформації літ. А-10, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77 від ТОВ «Спец Групп» () до ТОВ «Старт Групп 2019» () шляхом внесення майна до статутного капіталу ТОВ «Старт Групп 2019».

Однак, встановлено, що лише власник, а саме Міністерство освіти і науки України має право на передачу в іпотеку будівлі центру науково-технічної інформації літ. А-10, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77 та на укладання відповідних договорів Іпотеки. Натомість договір про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» нібито було укладено між ТОВ «Спец Групп» та ДП Запорізькій державний центр науково-технічної і економічної інформації, яке не являлось власником майна.

З даних Державного реєстру речових прав вбачається, що з 07.11.2007 року по теперішній час будь-яких записів про обтяження будівлі іпотекою відсутні.

У зв`язку із викладеним, державний реєстратор ОСОБА_5 , будучи державним реєстратором комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою отримання неправомірної вигоди, незаконно зареєструвала нерухоме майно за адресою м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77, чим спричинила тяжкі наслідки Міністерству освіти і науки України.

27.09.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене майно, а саме: печатку з відбитком «Державний реєстратор підприємство «Центр державної реєстрації» Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 1»; флеш-носій в корпусі чорного кольору з надписом «е.ключ 084834» з паспортом «Електронний ключ «Алмаз-1к», які мають значення речових доказів по кримінальному провадженню та дозвіл на відшукання яких прямо не наданий в ухвалі слідчого судді на обшук.
Слідчий посилаючись на те, що вилучені в ході обшуку речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, повністю відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а також, з метою запобігання знищенню даного майна, просить клопотання задовольнити, накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Також слідчим подано рапорт, згідно до якого ним був повідомлений власник майна ОСОБА_5 про день та час розгляду даного клопотання про арешт майна, проте остання відмовилася з`явитися в судове засідання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні слідчого, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки метою такого арешту є збереження речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 28 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , а саме:

- печатку з відбитком «Державний реєстратор підприємство «Центр державної реєстрації» Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 1»;

- флеш-носій в корпусі чорного кольору з надписом «е.ключ 084834» з паспортом «Електронний ключ «Алмаз-1к».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1