єдиний унікальний номер справи 546/107/19
номер провадження 1-кп/546/9/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження, відомості про яке 03.10.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Демидівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, раніше засуджувався:

-31.03.2004 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

-06.05.2006 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, 69, ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-04.05.2007 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2009 року по відбуттю строку покарання;

-06.05.2011 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

-25.11.2011 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 29.03.2013 року по відбуттю покарання;

-29.01.2014 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2014 вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.01.2014 змінено, ОСОБА_4 визначена міра покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 05.04.2016;

-12.06.2018 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, який набрав законної сили 20.05.2019 за ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.05.2019, згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2018 ОСОБА_4 змінений запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнений з-під варти за відбуттям строку покарання 21.09.2018;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2018 року, близько 15 години, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прибув до домогосподарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_3 , де, з метою доведення свого умислу до кінця, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та потерпілої, шляхом зриву навісного замка на дверях, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав бувші у використанні алюмінієві бідони ємністю 10 л та 25 л, вартістю згідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1748 від 15.11.2018 року 243,33 грн. та 366,67 грн. відповідно, після чого викрадені речі перевіз на таксі у м. Полтава, де їх і продав, чим розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 610 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про наслідки судового розгляду на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Суду пояснив, що на початку жовтня 2018 року, звільнившись з СІЗО, перебував у с. Пустовари Решетилівського району. Коштів на продукти харчування не мав, тому вирішив знайти металобрухт, щоб здати. Проходив повз будинку, який здався йому покинутим. Зірвав за допомогою спиці навісний замок на дверях, зайшов до будинку, де взяв алюмінієві бідони. Викликав таксі та поїхав. Бідони продав. Щиро кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності, при цьому зазначила, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджена про обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення щодо цих обставин.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вони учасниками кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковано правильно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, у побуті характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України суд визначає рецидив злочинів, так як вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2006, Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.05.2011 та від 29.01.2014 ОСОБА_4 засуджений, в тому числі за злочини, передбачені ст. 296 ч.1, 395, 125 ч.1 КК України, які не створюють повторності як кваліфікуючої ознаки крадіжки, судимість не погашена та не знята.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, неодноразове вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень можливе лише в умовах ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, однак за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2019, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.08.2019 у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 утримується під вартою у місцях попереднього ув`язнення, то суд вважає відсутніми підстави для застосування будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у загальній сумі 1859 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

Речові докази: недопалок цигарки «Rothmans», який зберігається у камері схову речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, знищити; бідони у кількості 2 шт. ємністю 10 л та 25 л, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у її правомірному володінні; купони України в кількості 11 купюр номіналом 10 крб, 3 купюри номіналом 5 крб, 4 купюри номіналом 100 крб, 3 купюри номіналом 500 крб, один рубель СРСР, які зберігаються в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1