Справа № 738/1517/19
№ провадження 1-в/738/166/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення до діючого законодавства вироку Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року до суду з клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_4 та просить привести вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року у відповідності до Закону України від 13.05.2014 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» та звільнити його від відбування покарання за ч. 3 ст. 365 КК України, обгрунтовуючи клопотання, тим що, вказаним законом злочин за ч. 3 ст. 365 КК України за який він був засуджений, було декриміналізована, а тому на підставі ч. 2 ст. 74 КК України він підлягає негайному звільненню від відбування покарання за ч. 3 ст. 365 КК України. Вказує, що вказаний закон має зворотню силу на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Прокурор у судовому засіданні вказав, що клопотання підлягає частковому задоволенні, необхідно перекваліфікувати злочин за який відбуває покарання ОСОБА_4 із ч. 3 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 365 КК України.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366 та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на строк до 3 років. Даним вироком зараховано в строк відбування покарання час знаходження ОСОБА_4 під вартою з 23 червня 2005 року по 30 червня 2005 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року щодо ОСОБА_4 змінено, останній вважається засуджений за ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366 з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2011 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року залишено без змін.

Законом України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» внесені зміни до законодавчих актів України в тому числі й до пунктів 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, згідно з якими нематеріальні наслідки для визначення істотної шкоди чи тяжких наслідків цими нормами вже не передбачені та, починаючи з дня набрання чинності цим законом - тобто з 4 червня 2014 року такі наслідки мають бути лише матеріального характеру.
Згідно з частиною 2 пункту 1 розділу II. Прикінцеві положення вказаного Закону, його дія поширюється на злочини та суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, які були вчинені після набрання чинності цим Законом, тобто на злочини, що були вчинені після 04 червня 2014 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, які було вчинено до 2014 року, тобто до внесення вищенаведених змін до пунктів 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, а тому суд приходить до висновку, що вказані зміни у КК України не можуть застосовуватися до засудженого ОСОБА_4 і у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Посилання у клопотанні на ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України у даному випадку є необгрунтованим, оскільки Закон України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», було прийнято на виконання міжнародної угоди і у цьому Законі спеціально обумовлена його дія в часі, тобто вказано, що дія цього Закону поширюється на злочини та суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України, які були вчинені після набрання чинності цим Законом.
Крім того, при вирішенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він двічі звертався до суду та просив привести вирок, яким він був засуджений у відповідність із Законом України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», однак у задоволенні клопотання йому було відмовлено про що свідчать ухвали Менського районного суду Чернігівської області та Чернігівського апеляційного суду, які знаходяться у матеріалах справи.
На пiдставi викладеного i керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення до діючого законодавства вироку Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1