Провадження № 1-кп/344/695/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, інваліда ІІІ групи, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та з угодою про визнання винуватості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 наказом начальника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 129-0 від 21.05.2018, призначений на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу контрольно - перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Івано-Франківській області.

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою начальником Головного Правління ДФС в Івано-Франківській області з якою ОСОБА_7 ознайомлений, останній як головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно - перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Івано-Франківській області уповноважений на виконання функцій держави, а саме: здійснення контролю за реєстрацією та обліком платників податків; забезпечення своєчасності внесення до інформаційної системи ДФС даних за результатами проведених заходів, пов`язаних з припиненням (ліквідацією, реорганізацією) платників податків, у тому числі перевірки повноти відображення та підтвердження інформації у відомостях про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів; застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасність подання звітності, встановленої законодавством, контроль за додержанням якого покладено на ДФС, та за результатами проведення перевірок платників податків, штрафних (фінансових) санкцій до платників єдиного соціального внеску за порушення законодавства з єдиного внеску; проведення документальних перевірок самозайнятих осіб, фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання по податках зборах і платежах, контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати яких покладено на фіскальні органи, у тому числі за дотриманням фізичними особами - підприємцями вимог порядку ведення касових операцій у національній валюті України; організації проведення фактичних перевірок платників податків з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином, ОСОБА_7 як головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно - перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Івано-Франківській області, який постійно здійснює функції представника влади та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є стужбовою особою.

Однак, ОСОБА_7 знехтував вимогами законодавства, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, а саме 10.05.2019 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_8 з метою встановлення підстав щодо проведення відносно нього перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області, на вимогу головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7 прибув до приміщення ГУ ДФС в Івано-Франківській області. У ході бесіди ОСОБА_7 , як посадова особа ГУ ДФС у Івано-Франківській області, підтвердив ОСОБА_8 факт надходження заяви, яка надійшла на адресу зазначеного органу контролю, щодо здійснення ним підприємницької діяльності без державної реєстрації, а саме: лісівництва та іншої діяльності у лісовому господарстві, лісозаготівлі, надання послуг вантажним автомобільним транспортом.

Після надання пояснень ОСОБА_8 щодо обставин здійснення ним вказаного виду діяльності та не сплати відповідного податку, ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч інтересів служби, з метою власного незаконного збагачення, висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді лісопродукції, а саме паливних дров твердої породи деревини, шляхом доставлення їх за місцем проживання його тещі, за не ініціювання проведення перевірки по вищевказаній скарзі і, як наслідок, не вжиття заходів реагування відносно ОСОБА_8 .

Надалі, 11.05.2019 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , продовжуючи доводити свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди до завершення, у ході телефонної розмови із ОСОБА_8 , повторно висловив йому вказівку щодо надання йому неправомірної вигоди у вигляді лісопродукції, шляхом її доставки до місця проживання тещі ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , розпорядившись таким чином вищеописаною неправомірною вигодою.

Цього ж дня, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 на виконання зазначених домовленостей із ОСОБА_7 , прибув вантажним автомобілем за вказаною останнім адресою та керуючись вказівками ОСОБА_7 відвантажив чотири палети колотих дров твердої породи деревини, об`ємом 1,5 метра кубічних кожна, загальною кількістю 6 метрів кубічних, поблизу зазначеного господарства.

Відтак, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді лісопродукції, а саме: шість метрів кубічних колотих дров твердої породи деревини, ринкова вартість яких становить 7615 гривень за не ініціювання проведення перевірки по вищевказаній скарзі і, як наслідок, не вжиття заходів реагування відносно ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування між військовим прокурором Івано-Франківського гарнізону та ОСОБА_7 18.06.2019 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторонами досягнуто домовленості про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.368 КК України, про беззастережне визнання ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні даного злочину і про визначену сторонами узгоджену міру покарання за ч.1 ст.368 КК України - штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських та владних функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на 1 рік. Обвинувачений та прокурор також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання вини, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1,3,4 п.1 ч.4 статті 474 цього Кодексу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. У вчиненому покаявся, просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Прокурор та захисники обвинуваченого також просили суд затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін провадження, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним, суд вважає, що укладену під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що відповідно до ст.12 КК України, ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч.1 ст.368 КК України.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Cудом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч.1 ст.368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, злочин вчинив вперше, позитивно характеризується, являється інвалідом ІІІ групи, та обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, за ч.1 ст.368 КК України - штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських та владних функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на 1 рік, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 18.06.2019 року, укладеної між військовим прокурором Івано-Франківського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських та владних функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком 1 рік .

Стягнути із ОСОБА_7 в користь держави 2041 грн. 13 коп. витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Самсунг» сірого кольору з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС» , яким користувався ОСОБА_7 та флеш накопичувач марки APACER - повернути їх володільцю ОСОБА_7

- матеріали перевірки щодо здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_8 на 25 арк. залишити при матеріалах кримінального провадження;

- колоті дрова твердої породи деревини в кількості близько 6 метрів кубічних та чотири збиті дерев`яні тари на дерев`яних піддонах, які знаходяться на зберіганні в ДП Івано-Франківське лісове господарство повернути їх володільцю - ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1