Провадження № 1-кп/537/31/2019
Справа № 537/1824/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000631 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з освітою неповною середньою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19.08.2009 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн.;

2)22.12.2009 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

3)29.06.2010 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.389 КК України на строк 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.12.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів;

4) 04.06.2013 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч2. ст.186 КК України на підставі ст.70 КК України на строк до 4-х років позбавлення волі. Звільнений 23.10.2015 по відбуттю покарання;

5) 06.05.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до обмеження волі на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 23.05.2017 знятий з обліку по закінченню іспитового строку;

6) 13.03.2018 Крюківським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 26.09.2018 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області скасовано призначене за вироком суду покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України;

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2018 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, який у нього виник заздалегідь, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільні небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та мети, перелізши через паркан, незаконно проник на огороджену територію приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_3 , де з подвір`я вказаного домоволодіння спробував таємно викрасти майно потерпілого ОСОБА_3 , проте був помічений потерпілим.

Незважаючи на намагання потерпілого перешкодити обвинуваченому заволодіти його майном, , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та мети, реалізуючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна відштовхнув потерпілого ОСОБА_3 та повторно відкрито викрав сталеві труби в кількості 2 штук довжиною 1 метр кожна вартістю 42 гривні та сітку рабицю 50х50х1,8 мм розмірами 1,2х10 метрів вартістю 270 гривень, тим самим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 312 гривень. З місця події ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за частиною 3 статті 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 186 КК України визнав частково, не заперечуючи самого факту таємного викрадення майна потерпілого, однак за інших обставин ніж ті що зазначенні в обвинувальному акті, а саме заперечує факт відкритого заволодіння майном потерпілого і як наслідок кваліфікацію його дій за частиною 3 статті 186 КК України. Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив, що на початку квітня 2018 року близько 23.00 год. проходивши поміж домоволодінь розташованих по вулиці Герасимовича в місці Кременчуці, на території одного з них, побачив сітку-рабицю, яку саме і вирішив викрасти. В подальшому, саме з цією метою, він переліз через огорожу та опинившись на території чужого домоволодіння окрім зазначеного вище майна ще вирішив викрасти два шматка металевих труб, які він переніс до огорожі та перекинувши їх через паркан разом із сіткою-рабицею, переліз через огорожу та опинившись на вулиці пішов в напрямку свого будинку. Як зазначає обвинувачений в судовому засіданні, викрадене майно він сховав, а коли через короткий проміжок часу що вираховується хвилинами, повертався до свого місця проживання, проходячи неподалік того домоволодіння де він вчинив крадіжку, був затриманий працівниками поліції, при цьому потерпілий вказав на нього, як на особу, яка відкрито заволоділа належним йому майном з території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що він є власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і з приводу незаконного заволодіння його майном в квітні місяці 2018 року пояснив, що ввечері того дня він знаходився в будинку та відпочивав, почувши на подвір`ї якісь сторонні звуки він виглянув через вікно що знаходиться позаду будинку в туалеті та побачив чоловіка якій намагався перелізти через огорожу, на оклики потерпілого зупинитися той ніяким чином не реагував. Тоді потерпілий, відчинивши двері та вийшовши на подвір`я пішов в напрямку місця де знаходився обвинувачений, при цьому голосно звертаючись до нього з проханням залишити майно, однак останній ніяким чином не реагував на звернення потерпілого та продовжував свої протиправні дії. В подальшому, потерпілий фактично опинившись поряд з обвинуваченим якій вже на той час перекинув все майно через огорожу на вулицю та сам намагався перелізти через паркан закинувши одну ногу, потерпілий з метою його зупинити, двома руками схопив обвинуваченого за ногу, однак той відштовхнувши потерпілого стрибнув на вулицю та схопивши майно побіг в провулок. Як зазначає потерпілий, він відразу ж викликав поліцію, які дуже швидко приїхавши на виклик, після розповіді потерпілого про обставини викрадення його майна, почали огляд прилеглої до його домоволодіння території та через короткий проміжок часу, затримали обвинуваченого, якого потерпілий відразу ж впізнав як особу яка незаконно заволоділа його майном.

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду що він є працівником патрульної поліції і саме він в ніч з 3.04.2018 він зі своїм напарником виїхав за викликом про крадіжку майна за адресою: АДРЕСА_2 де потерпілий ОСОБА_3 повідомив їм що бачив як раніше незнайомий йому чоловік, перелазить через паркан його домоволодіння з належним потерпілому майном, при цьому на будь які спроби потерпілого зупинити останнього, той не реагував. Після розповіді потерпілого, свідок почав огляд прилеглої території та знаходячись у провулку що неподалік домоволодіння потерпілого, зупинив обвинуваченого якій викликав в нього підозри своєю поведінкою та відсутності будь яких пояснень що він тут робить, підійшовши разом з ним до потерпілого, той впевнено вказав на нього як на особу, що викрила його майно, впізнавши останнього по одягу та на обличчя.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, наряду з наведеними вище показами потерпілого та свідка, також підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом, а саме:

-протоколом огляду від 12.04.2018 за наслідками проведення якого вбачається що ОСОБА_9 добровільно видала працівникам поліції дві металеві труби, які 3.04.2018 придбала у ОСОБА_4 погодившись на пропозицію останнього;

-протоколом проведення слідчого експерименту 24.04.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_4 та додатком до нього відеозаписом зазначеної слідчої дії, відтвореному в судовому засіданні, відповідно до якого учасники слідчої дії прибули за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою : АДРЕСА_2 , де обвинувачений підтвердив факт незаконного заволодіння майном потерпілого та чітко зазначив шляхи свого пересування по території домоволодіння, показав місця розташування викраденого майна та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив, що коли він перелазів через огорожу, потерпілий намагався його зупинити, схопивши за ногу,однак обвинувачений відштовхнув його та стрибнув на вулицю;

-протоколом проведення слідчого експерименту 17.04.2018 за участю потерпілого ОСОБА_3 та додатком до нього відеозаписом зазначеної слідчої дії, відтвореному в судовому засіданні, відповідно до якого учасники слідчої дії прибули за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою : АДРЕСА_2 , де потерпілий показав за яких обставин обвинувачений незаконно заволодів його майном, при цьому зазначивши про його неодноразові спроби зупинити останнього своїми викриками та намаганням останнього його затримати, схопивши обвинуваченого за ногу, коли той перелазив через паркан;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного 12.04.2018 за участю свідка ОСОБА_9 за наслідками проведення якого остання на фото № 3 впізнала обвинуваченого як особу яка 3.04.2018 принесла їй на продаж дві металеві труби та десять метрів сетки-рабиці;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного 18.04.2018 за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за наслідками проведення якого останні на фото № 4 та № 3 впізнали обвинуваченого як особу яка була затримана ними в ніч 3.04.2018 біля домоволодіння № 174 по вулиці Герасимовича в місці Кременчуці Полтавської області та на яку заявник вказав, як на особу яка незаконно заволоділа його майном;

-висновком експерта з оцінки майна № 111 від 26.04.2018 відповідно до якого вартість сталевої труби Ду 40х4 мм в кількості 2 штук, довжиною 1 метра кожна, придбані у 1995 році складає 42 грн., вартість сітки-рабиці 50х50х1.8 мм розмірами 1,2х10м, придбана у 29.09.2017 бувща у використанні складає 270 грн.

Суд дійшов висновку, що наведенні вище письмові докази є допустимими, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, підписані усіма учасниками слідчої дії, узгоджуються між собою так і з іншими матеріалами кримінального провадження, без зауважень та ніким не оспорюються.

Аналізуючи та оцінивши досліджені в судовому засіданні матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за частиною 3 статті 186 КК України.

Заперечення обвинуваченим в судовому засіданні факту відкритого заволодіння майном потерпілого та як наслідок кваліфікації його протиправних дій за зазначеною вище статтею КК України, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та належність і допустимість яких, під час дослідження останніх в судовому засіданні, учасниками процесу оспорена не була.

А саме як вбачається зі змісту дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_4 , останній чітко зазначає, що під час його спроби перелізти через паркан домоволодіння, потерпілий схопив його за ногу, однак його рука соскользнула і обвинувачений стрибнувши на вулицю, зник з місця вчинення правопорушення.

Покази обвинуваченого наданні ним при проведенні слідчого експерименту повністю узгоджуються із поясненнями потерпілого наданими останнім як при проведенні аналогічної слідчої дії так і з тими показами що були наданим ним в судовому засіданні.

Оскільки, в судовому засіданні обвинувачений будь яких клопотань щодо неправомірності дій працівників поліції під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню що є предметом даного судового розгляду не заявляв, пояснити суду причини що спонукали останнього змінити покази не зміг, фактично посилаючись в судовому засіданні на відсутність будь яких об`єктивних обставин для цього, суд приходить до висновку, що все це у своїй сукупності свідчить про неможливість формування стороною обвинувачення штучних доказів та однобічність досудового розслідування, як на тому наполягає обвинувачений і тому суд, ставиться критично до показів останнього які були надані ним в своє виправдання в залі судового засідання та знаходить їх такими, що спростовуються сукупністю інших узгоджених між собою доказів і розглядає останні як спосіб захисту та спробу уникнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочину.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що інкримінований йому злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого якій раніше є судимим, інкримінований йому злочин вчинив під час відбування покарання за попереднім вироком суду, згідно наданих суду медичних документів лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує, за місцем проживання характерізуеться негативно.

Із досудової доповіді органу пробації слідує, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого та висновки відповідного відділу органу пробації, суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, йому повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог частини 1 статті 71 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та думку учасників процесу.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо призначення обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі, то з метою виконання призначеного покарання, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до вимог статті 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 травня 2019 року.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за цим вироком суду, термін відбування покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13.03.2018 в період з 26.09.2018 по 29.05.2019 включно.

Вирок може бути оскаржений через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1