У Х В А Л А
Іменем України

05 листопада 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, якою подано скаргу, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_4 , вилучених під час обшуку 14 лютого 2017 року в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .
Скарга обгрунтовується тим, що 14 лютого 2017 року слідчим Генеральної прокуратури України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено грошові кошти в сумі 154722 грн., які знаходились в приміщенні. Слідчий з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, про те, що дані грошові кошти мають ознаки злочинного походження органом досудового розслідування не встановлено, повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні нікому не повідомлялось, в кримінальному провадженні тривалий час не проводяться слідчі дії.
В суді адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити за наведених в ній підстав.
Слідчий ОСОБА_6 в суді заперечив проти доводів скарги, зазначивши, що СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві вилучені під час обшуку кошти не передавались, вони знаходяться на рахунку Генеральної прокуратури, в матеріалах кримінального провадження № 0000525, які були передані до СУ після визначення підслідності, відсутній протокол обшуку, відсутній механізм повернення цих коштів особі, в інтересах якої адвокатом подано скаргу.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст.169 КПК України, якою передбачені випадки припинення тимчасового вилучення майна, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 КПК України, у разі скасування арешту.
При цьому, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів скарги, 14 лютого 2017 року під час обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1 було вилучено зі столу робочого місця оператора продавця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 92138 грн., та 64584 грн. в рамках кримінального провадження №0000525. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС першого СВ управління розслідування ОВС у сфері економіки Департаменту з розслідування ОВС у сфері економіки ГПУ ОСОБА_8 . Вказаною ухвалою суду було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві приватної влансості належить ТОВ «Амако Україна» та Територіальній громаді міста Черкаси в особі Черкаської міської ради, але фактично використовується ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому в кримінальному провадженні № 0000525 була визначена підслідність за СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.
В судовому засіданні при розгляді скарги адвокатом ОСОБА_3 було доведено, що грошові кошти в сумі 154722 грн. належать ОСОБА_4 , який використовує приміщення в якому було проведено обшук, вилучені кошти були отримані в результаті продажу товарів за кілька днів до проведення обшуку, що підтверджується видатковими накладними.
Слідчий згідно до ст.171 ч.5 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, однак вказане тимчасово вилучене майно не повернув особі, у якої воно було вилучено, або володільцю майна.
Крім того, в кримінальному провадженні № 0000525 осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень не встановлено, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень нікому не повідомлено, з моменту вилучення грошових коштів пройшло вже близько трьох років.
Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Іатрідіс проти Греції», заява №21107/96, п.58, ECHR1999-ІІ відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини зазначено, що володіння майном повинно бути законним.
Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22.09.1994 року та "Кошоглу проти Болгарії" від 10.05.2017 року), і будь яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
З численних відповідей заявникові з Генеральної прокуратури України, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, вбачається, що зазначені кошти дійсно вилучались в рамках кримінального провадження № 0000525, та знаходяться на відповідному рахунку Генеральної прокуратури України.
За таких обставин скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України повернути ОСОБА_4 вилучені згідно протоколу обшуку від 14.02.2017 року приміщення за адресою АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 154722 грн., в межах кримінального провадження № 0000525, які знаходяться на відповідному рахунку Генеральної прокуратри України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя -