Провадження № 1-кп/824/3005/2019 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 309КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київськогоапеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 21.08.2019 року, яким :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошинівка, Баришівського р-ну, Київської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утримані двох малолітніх дітей 2013 та 2015 років народження, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.11.2008 року Березанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 25.01.2010 року Яготинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі; 15.10.2012 року постановою Коростенського міського суду Житомирської області на підставі ст.. 82 КК України невідбутий строк покарання замінено на 2 роки 5 місяців та 14 днів обмеження волі, постановою Бердичівського міського суду Житомирської області від 24.02.2014 року невідбутий строк покарання замінено на 240 годин громадських робіт, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» ухвалою Яготинського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року, звільнений від відбування покарання,

засуджено за ч. 2ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком також вирішено питання про речові доказита процесуальні витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

ОСОБА_8 , домовившись 04.05.2019 року приблизно о 14:00 год. через мережу інтернет з невстановленою особою про придбання психотропної речовини амфетаміну для власного вживання, перерахував за допомогою платіжного терміналу за адресою: м. Київ, просп. Миру, 3 кошти в сумі 350 грн., та приблизно о 14 годині 40 хвилин з території недіючого дитячого садка по вул. Тампере, 14а, координати якого отримав у повідомленні, забрав поліетиленовий пакет з вказаною психотропною речовиною. Того ж дня, приблизно о 15 годині був затриманий працівниками УПП ДПП у м. Києві та повідомив, що зберігає при собі амфетамін. Відповідно до висновку експерта, маса амфетаміну складає 0,263 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України судом не враховано, що обвинувачений, будучи раніше судимим за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та будучи звільненим від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році», маючи не погашену судимість, знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про не бажання ставати на шлях виправлення. Також судом не враховано, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, однак використовує кошти для придбання дорогих наркотиків.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене повторно.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспорюються.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував обставину, що пом`якшують покарання - щире каяття , відсутність обтяжуючих обставин, та взяв до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, неофіційно працює; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача. При цьому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, врахувавши те, що після звільнення з місць позбавлення волі у 2014 році обвинувачений створив сім`ю, у нього на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, він неофіційно працює, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши ст.ст.75,76 КК України.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначенні покарання засудженому ОСОБА_8 належним чином дотримані вимоги ст. 65 КК України і призначене покарання в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Крім цього, колегія суддів зазначає, що судом належним чином обґрунтовано можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.. 75 КК України.

Колегія суддів знаходить безпідставними та не обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про не врахування судом тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, що на його думку не давало можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробування.

Суд першої інстанції зазначені в апеляційній скарзі доводи врахував та належним чином обґрунтував свої висновки стосовно виду та розміру покарання, а також можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і знаходить за необхідне залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0003619 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21.08.2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскарженав касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :