Справа №463/6341/19
Провадження №1-кс/463/3269/19
У Х В А Л А

03 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 2 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 3 січня 2019 року.

Скаргу мотивує тим, що слідчим проведено слідство без повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин провадження, постанова є передчасною, слідчий не вчинив в ході слідства належних слідчих дій. Так, слідчим при додатковому допиті ОСОБА_5 не досліджено обставини кримінального провадження, які скаржник вважає важливими та не досліджено розбіжності в показах. Рішення слідчого про відсутність суб`єктивної сторони є необґрунтованими. Слідчий також безпідставно відмовив у задоволені клопотання про надання тимчасового доступу до документів та не надав відповідь на клопотання про долучення доказів. Посилання на неможливість проведення допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є невиправданими, оскільки їх не викликали, а ОСОБА_3 в червні місця мав інші справи. ОСОБА_7 також не зміг ознайомитись із матеріалами провадження, що порушує його права.

В судові засідання скаржник неодноразово не з`явився. В черговий раз подав клопотання в якому наполягає розгляд скарги провести без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В ході розгляду скарги подав заперечення, вважає скаргу безпідставною. Оскільки неявка суб`єкта оскарження до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 3 січня 2019 року, в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 постановою від 2 липня 2019 року закрив кримінальне провадження №0000001 від 3 січня 2019 року, оскільки в діях інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_5 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність ознак злочину, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_5 ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження в ході проведення досудового слідства встановлено, що у відповідь на запит Залізничної районної адміністрації від 03.04.2018 року № 32 вих-1463 щодо характеристики ОСОБА_8 та отримання підтверджуючої інформації щодо вжиття заходів до ОСОБА_8 з приводу вчинення насильства у сім`ї 10.04.2018 року надано відповідь Залізничного ВП ГУНП у Львівській області за підписом начальника ОСОБА_9 , яка за дорученням підготовлена інспектором ювенальної превенції ОСОБА_5 . Заявник вважає, що готуючи дану відповідь ОСОБА_5 скоїла злочин передбачений ч.1 ст. 366 КК України.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000001 від 3 січня 2019 року вбачається, що слідчий ТУ ДБР прийшов до висновку про те, що в діях інспектора ювенальної превенції ОСОБА_5 відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки вона діяла згідно функціональних обов`язків в межах своїх повноважень, відповідно до чинного законодавства.

Суд погоджується із таким висновком органу досудового розслідування, оскільки з наданої відповіді від 10.04.2018 року (а.с.45-матеріали провадження) вбачається, що готуючи відповідь запит Залізничної районної адміністрації від 03.04.2018 року № 32 вих-1463 її виконавець інспектор ювенальної превенції ОСОБА_5 надала інформацію про всі звернення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , про проведені перевірки та прийняті рішення за їх зверненнями, в тому числі надано відповідь які провадження розслідуються і дані з бази АРМОР про те, що ОСОБА_8 не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення порушень, що посягають на громадський порядок та безпеку. Такі висновки підставно зроблені із посиланням на статтю 62 Конституції України, оскільки винуватість особи у скоєнні правопорушень має бути доведена у законному порядку і встановлена вироком суду.

З поданої скарги вбачається, що скаржник, який є представником сторони у цивільній справі, не погоджується із наведеними даними у вказаній відповіді. Разом з тим, скарга не містить конкретних даних про те, що складання і видача відповіді на запит Залізничної районної адміністрації від 03.04.2018 року № 32 вих-1463 здійснено службовою особою шляхом підроблення завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до них неправдивих відомостей, або вчинене інше підроблення офіційних документів. Окрім того, у скарзі не наведено даних про те, що службова особа вчинила таке службове підроблення з прямим умислом. Не здобуто таких даних і органом досудового розслідування.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані встановив, що в діях інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_5 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання заявника, ні інші можливі подальші слідчі дії, в тому числі допитів інших осіб, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 2 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 3 січня 2019 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 9 вересня 2019 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1