Справа № 463/6089/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/744/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,Бориславськ
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №463/6089/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові ОСОБА_7 .

Слідчий суддя прийшов до такого висновку, оскільки причини роз`яснення судового рішення чітко визначені КПК України, а текст ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.07.2019 року складено відповідно до вимог ст.372 КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту, а зазначені слідчим суддею мотиви постановленої ним ухвали не є підставою для роз`яснення такої, відтак підстави для задоволення заяви ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали слідчого судді в порядку ст.380 КПК України, за наведеними в ній доводами, відсутні.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та призначити новий розгляд її заяви в суді першої інстанції. Розгляд апеляційної скарги проводити у її відсутності.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, оскільки суд безпідставно відмовив їй в роз`ясненні судового рішення, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

З ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.07.2019 року щодо відмови в задоволенні заяви про відвід слідчого погодилась, однак детально ознайомившись з змістом такої, виявила ряд не чітких та незрозумілих висновків.

Заява про відвід слідчого подана у кримінальному провадженні № 0000243, однак в ухвалі від 29.07.2019 року чомусь йдеться про відвід слідчого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0003017. При цьому, слідчого ОСОБА_8 вже відведено у кримінальному провадженні № 0003017 ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 від 11.06.2019 року (справа № 463/1092/19, №1-кс/463/2281/19). Їй не зрозуміло яким чином слідчий суддя відмовив у відводі слідчого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003017 з врахуванням того, що його вже відведено у цьому кримінальному провадженні ще 11.06.2019 року, а слідчий суддя розглядав заяву про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0000243.

Мотивувальна частина ухвали містить наступних два незрозумілі речення - «норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно» та «наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження».

Не зрозуміло, яким чином слідчий суддя, мотивуючи відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого, дійшов висновку про відсутність законодавчих гарантій для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно, та на підставі яких правових норм слідчий суддя виходить за межі своїх повноважень, за межі розгляду заяви про відвід та дає власну оцінку іншому кримінальному провадженню.

Також звертає увагу суду на ще одне речення з мотивувальної частини ухвали - «В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності процесуальних piшень слідчого та витребування пояснень у такого з приводу прийнятих процесуальних piшень тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до суду (слідчого судді) не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 303 чинного КПК України».

Зокрема, заявниці абсолютно незрозуміло про яке явне зловживання учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до суду йде мова в ухвалі; не зрозуміло в якому контексті слідчий суддя покликається на те, що її дії протирічать ст. 303 КПК України, хоча вирішення відводів у кримінальному провадження регламентується зовсім іншими статтями.

Усі вищевказані твердження були викладені у заяві про роз`яснення ухвали № 463/6089/19 слідчому судді, проте ухвалою від 06.09.2019 року слідчим суддею відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали.

Разом з тим, цього ж дня слідчий суддя з власної ініціативи прийняв ще одну ухвалу - «про виправлення описки», якою виправив номер кримінального провадження в ухвалі від 29.07.2019 року з «№ 0003017» на «№ 0000243». 3 такою позицією і цією ухвалою апелянт повністю погоджується.

Звертає увагу суду, що нею наведено з мотивами три позиції з ухвали слідчого судді ОСОБА_1 від 29.07.2019 року, які потребуються роз`яснення. При цьому, кожна з них мала на меті виключно змінити форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Вважає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не спростував жодної з трьох позицій, які вона просила роз`яснити.

Ухвала свідчого судді не містить будь-якої мотивації, як елементу справедливого судового рішення в розрізі практики Європейського суду з прав людини, зокрема, Проніна проти України, Хаджіанастасіу проти Греції, Хірвіассарі проти Фінляндії та інші. Відтак слідчим суддею порушено пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами розгляду її заяви про роз`яснення ухвали слідчий суддя, всупереч п.2 ч.1 ст.372 КПК України, не навів жодного мотиву неврахування усіх її доказів та з яких мотивів була постановлена ухвала про відмову в задоволенні заяви.

З врахуванням того, що в судовому засіданні 06.09.2019 року участі не приймала, а копію оскаржуваної ухвали отримала 24.09.2019 року, обґрунтовано вважає, що така подана у строк, визначений п.3 ч.2 ст.395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Підстави та порядок роз`яснення судового рішення визначені статтею 380 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Приймаючи рішення про відмову в роз`ясненні ухвали, слідчий суддя обґрунтовано покликався на те, що ухвала слідчого судді від 29 липня 2019 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого ОСОБА_7 є зрозумілою.

Висновок слідчого судді про відмову у роз`ясненні судового рішення ґрунтується на нормах закону та є правильним.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Твердження апелянта про істотне порушення кримінального процесуального закону та протиправну відмову у роз`ясненні судового рішення є необґрунтованими та безпідставними, й колегія суддів їх до уваги не бере.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення від 29 липня 2019 року, її заяву було розглянуто та винесено одне з рішень, передбачених ч.4 ст. 380 КПК України.

Покликання в апеляційній скарзі на необхідність роз`яснення ухвали слідчого судді від 29 липня 2019 року є безпідставними й не ґрунтуються на вимогах закону. Ухвалою слідчого судді від 29 липня 2019 року у справі № 463/6089/19 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 на постанову про відвід слідчого ОСОБА_7 , тобто заява ОСОБА_6 розглянута слідчим суддею по суті в порядку ст.ст.77, 80, 81 КПК України.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що незгода з мотивами прийнятого рішення не може розцінюватися, як те, що таке рішення є незрозумілим. Суд обґрунтовує рішення доводами, які узгоджуються з нормами закону, що мало місце в даному випадку.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи № 463/6089/19, ухвалою слідчого судді від 06.09.2019 року винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі суду від 29.07.2019 року про відвід слідчого ОСОБА_7 , шляхом заміни в тексті ухвали номеру кримінального провадження з № 0003017 на вірний №0000243.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що заява про відвід слідчого подана у кримінальному провадженні № 0000243, однак в ухвалі від 29.07.2019 року чомусь йдеться про відвід слідчого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0003017, при цьому, слідчого ОСОБА_8 вже відведено у кримінальному провадженні № 0003017 ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 від 11.06.2019 року, є безпідставними.

З цих самих підстав колегією суддів не беруться до уваги доводи про те, що слідчий суддя ОСОБА_1 вийшов за межі своїх повноважень, а також за межі розгляду заяви про відвід та протиправно дав власну оцінку іншому кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді від 06.09.2019 року відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 380, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2019 року про відмову в роз`ясненні судового рішення за заявою ОСОБА_6 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 залишити без зміни, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4