Провадження: № 1-кп/484/392/19
Справа: № 484/3125/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.01.2002 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений на підставі ст. 75 КПК України іспитовим терміном на строк 1 рік; 09.09.2002 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 24.02.2006 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст. 75 КПК України іспитовим терміном на строк 3 роки 6 місяців; 27.03.2007 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, позбавлення волі на строк 4 роки; 10.05.2012 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки; 02.09.2015 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 186 КК України, позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.02.2017 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки; 10.05.2017 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 13.02.2018 р. Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,
обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 ,
за відсутності потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (заяви),
ВСТАНОВИВ:
На початку березня 2019 року в денну пору доби ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки брухту чорного металу, який знаходився на території домоволодіння. Виконуючи задумане, упевнившись що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду. Зайшов до території нежитлового домоволодіння, яке не огороджене, розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно викрав 216 кг. брухту чорного металу вартістю 1080 грн. 00 коп., з викраденим майном пішов з території домоволодіння, чим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріального збитку на суму 1080 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність 19 травня 2019 року в нічний час. ОСОБА_3 попередньо домовившись з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 .

Прийшовши до даного домоволодіння, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 зайшли через хвіртку до території домоволодіння та побачили різний брухт чорного металу.

В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки брухту чорного металу, який знаходився на території домоволодіння. Виконуючи задумане, упевнившись що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно викрали 120 кг брухту чорного металу вартістю 516 гривень 00 копійок, з викраденим майном пішли з території домоволодіння, чим в подальшому розпорядились на власний розсуд.

В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріального збитку на суму 516 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, в обвинувальному акті від 27.06.2019 р. зазначено, що 19 травня 2019 року в нічний час ОСОБА_4 попередньо домовившись з ОСОБА_3 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 .
Прийшовши до даного домоволодіння, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 зайшли через хвіртку до території домоволодіння та побачили різний брухт чорного металу.
В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки брухту чорного металу, який знаходився на території домоволодіння. Виконуючи задумане, упевнившись що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно викрали 120 кг. брухту чорного металу вартістю 516 гривень 00 копійок, з викраденим майном пішли з території домоволодіння, чим в подальшому розпорядились на власний розсуд.
В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріального збитку на суму 516 гривень 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, однак від надання пояснень в судовому засіданні відмовився.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, однак від надання пояснень в судовому засіданні відмовився.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав заяву про здійснення судового розгляду справи за його відсутності, надані покази на стадії досудового розслідування підтримав в повному обсязі, матеріальний збиток відшкодовано. Під час винесення підсудному міри покарання поклався на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про здійснення судового розгляду справи у її відсутності, надані покази на стадії досудового розслідування підтримала в повному обсязі, матеріальний збиток не відшкодований, цивільний позов не заявляла. Під час винесення підсудним міри покарання поклалася на розсуд суду.

Окрім визнання вини самими обвинуваченими, їх вина у вчиненні інкримінованих злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
Так, за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_9 вина ОСОБА_3 підтверджується:
- протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.04.2019 р., за яким потерпілим ОСОБА_9 повідомлено про факт викрадення його майна з домоволодіння по АДРЕСА_3 , сума збитку становить 1080 грн.;
- протоколом огляду місця події від 03.04.2019 р. з таблицями зображень до нього, за яким встановлено відсутність на подвір`ї даного домоволодіння попереду, з боку та позаду будинку металевих речей та виробів, а саме: металевих балій, дротів, відер та іншого металобрухту.
- заявою свідка ОСОБА_10 від 03.04.2019 р., за якою останній дозволив працівникам поліції оглянути металобрухт за своїм місцем проживанням по АДРЕСА_5 та зобов`язався зберігати металобрухт, який привезли йому гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;
- протоколами огляду предмету від 03.04.2019 р. та від 06.04.2016 року з таблицями зображень до них, за якими з домоволодіння по АДРЕСА_5 було виявлено та вилучено металевих речей та виробів загальною вагою 216 кг., які були принесені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою збуту;
- розпискою потерпілого ОСОБА_9 від 06.04.2019 р., за якою йому працівниками поліції передано на особисте зберігання 216 кг металобрухту чорного металу, які були викрадені з його домоволодіння по АДРЕСА_3 ;
- довідкою СПД ОСОБА_13 , згідно якої вартість 1 кг брухту чорного металу станом на березень 2019 року складала 5,00 гривень;
- постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 13.06.2019 р., за якою визнано в якості речових доказів 216 кг брухту чорного металу, які були викрадені з території домоволодіння по АДРЕСА_3 ;
- протоколом проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_3 від 26.06.2019 р., за яким ОСОБА_3 добровільно показав де і яким чином було викрадено металеві речі та вироби з території домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , які він зніс власноручно до берегу річки, а потім попросив свого знайомого ОСОБА_4 на його автомобілі забрати вказаний металобрухт і відвести на пункту прийому металобрухту.
Оцінивши в сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що жоден з учасників процесу фактичні обставини та розмір завданої матеріальної шкоди в цій частині обвинувачення не оспорював, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_9 на початку березня 2019 року знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії в цій частині обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання (невідбутий строк 1 рік 8 місяців 28 днів) за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому (ч. 3 ст. 186 КК України).

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_8 вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується:
- протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.05.2019 року, за яким потерпілою ОСОБА_8 повідомлено про факт викрадення з її домоволодіння по АДРЕСА_4 , близько 30 металевих листів товщиною 2 мм квадратної форми та інших металевих виробів загальною вагою близько 400-450 кг, сума збитку становить 560 грн.;
- заявою потерпілої ОСОБА_8 від 19.05.2019 р., за якою остання надала згоду на проведення огляду працівниками поліції її домоволодіння, яке знаходиться за адресою по АДРЕСА_4 ;
- протоколом огляду місця події від 19.05.2019 р. з таблицями зображень до нього, за яким встановлено відсутність на подвір`ї даного домоволодіння та у господарській будівлі позаду будинку металевих речей та виробів, а саме: металевих листів, пральної машини марки "Рига" та інших металевих виробів;
- дозволом свідка ОСОБА_14 від 11.06.2019 р., за яким свідок дозволила оглянути 2 металевих листа, які знаходились на території її домоволодіння, розташованого за адресою по АДРЕСА_6 .
- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 29.05.2019 р., згідно якого свідком ОСОБА_14 було впізнано особу на фотознімку № 2 за рисами обличчя, кольором шкіри, яка в квітні 2019 року року разом зі своїм другом принесли їй 10 металевих листів для здачі на металобрухт, і яким виявився ОСОБА_3 ;
- протоколом огляду предмету від 11.06.2019 р. з таблицями зображень до нього, згідно якого працівниками поліції оглянуто два металевих листи квадратної форми розміром 80х70 см та 3 мм товщини загальною вагою 8 кг.
- розпискою свідка ОСОБА_14 від 11.06.2019 р., згідно якої останній на особисте зберігання працівниками поліції передано 8 кг брухту чорного металу;
- постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 13.06.2019 р., за якою визнано в якості речових доказів два металевих листа вагою 8 кг, які були викрадені з території домоволодіння по АДРЕСА_4 ;
- довідкою СПД ОСОБА_15 , згідно якої вартість 1 кг брухту чорного металу станом на березень 2019 року складала 4 гривні 30 копійок;
- протоколом проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_3 від 26.06.2019 р., за яким ОСОБА_3 показав, що він за попередньою змовою з ОСОБА_4 в нічний час 19.05.2019 року домовились про здійснення крадіжки металевих листів та іншого металобрухту з території домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , добровільно показав де і яким чином з ОСОБА_4 викрали майно потерпілої з території домоволодіння, як приникли до господарської будівлі біля будинку, де викрали пральну машинку марки "Рига" та інші металеві речі, а потім відвезли до пункту прийому металобрухту в м. Первомайську;
- протоколом проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_4 від 26.06.2019 р., за яким ОСОБА_4 показав, що він за попередньою змовою з ОСОБА_3 в нічний час 19.05.2019 року домовились про здійснення крадіжки металевих листів та іншого металобрухту з території домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , добровільно показав де і яким чином з ОСОБА_4 викрали майно потерпілої з території домоволодіння, як приникли до господарської будівлі біля будинку, де викрали ще пральну машинку марки "Рига" та інші металеві речі, а потім відвезли до пункту прийому металобрухту в м. Первомайську.
Оцінивши в сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що жоден з учасників процесу фактичні обставини та розмір завданої матеріальної шкоди в цій частині обвинувачення не оспорював, суд вважає, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_8 у травні 2019 року знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Їх дії в цій частині обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно за попередньою змовою групою осіб, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання (невідбутий строк 1 рік 8 місяців 28 днів) за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а ОСОБА_4 має не зняту і не погашену судимость за вчинення крадіжки, та вчинили злочин за попередньою змовою між собою.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра та військову обліку не перебуває, проживає разом з батьками, скарг за місцем проживання не надходило, не працює, раніше судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно з ст. 66 КК України в ході досудового розслідування кримінального провадження є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно з ст.67 КК України в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.
За висновками досудової доповіді філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та середній рівень небезпеки для суспільства; на думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 статті 185 КК України. Саме таке покарання відповідатиме закладеним в теорії кримінального права принципам справедливості та невідворотності покарання.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.09.2015 р. за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно довідки про судимість 08.10.2018 року ОСОБА_3 був звільнений від відбуття покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 28 днів.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі № 484/2658/15-к.
Обвинуваченому ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання запобіжний захід не обирався, тому суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло в період часу з 19.00 вечора до 06.00 години ранку наступного дня із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, веде асоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, скарг за місцем проживання не надходило, проживає разом з батьками, не працює, раніше судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України в ході досудового розслідування кримінального провадження є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно з ст.67 КК України в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.
За висновками досудової доповіді філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та середній рівень небезпеки для суспільства; на думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням з обов`язковим покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 статті 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Саме таке покарання відповідатиме закладеним в теорії кримінального права принципам справедливості та невідворотності покарання. Саме таке покарання відповідатиме закладеним в теорії кримінального права принципам справедливості та невідворотності покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання запобіжний захід не обирався, тому суд не вважає за доцільне обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.
Цивільних позовів у справі заявлено не було.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів у провадженні підлягає вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року у справі № 484/2658/15-к, провадження № 1-кп/484/220/15 та остаточно до відбуття ОСОБА_16 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19.00 вечора до 06.00 години ранку наступного дня.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 обов`язки до вступу вироку в законну силу, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, покласти на співробітників Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обрати.
Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: 216 кілограм брухту чорного металу, що визнаний постановою слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 від 13.06.2019 року речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Речовий доказ: два металевих листа вагою 8 кілограм, що визнаний постановою слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 від 13.06.2019 року речовим доказом та переданий на зберігання свідку ОСОБА_14 - повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: