Справа № 308/1615/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/1615/18, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003321 від 29.11.2017 р. про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
25.11.2017 р. близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в магазині «АВС Стріла», що розташований в м. Ужгороді по вул. Ференца Тихого, 11, скориставшись моментом коли потерпілий ОСОБА_6 , розрахувавшись за покупки, забув на прилавку магазину банківську картку ПАТ КБ «Приват Банк», шляхом крадіжки незаконно заволодів нею та підгледівши персональний ідентифікаційний номер платіжної картки, який ОСОБА_6 вводив на банківському терміналі в магазині , ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів в період з 01 год. 17 хв. по 01 год. 29 хв. 25 листопада 2017 року здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 14500 гривень шляхом їх зняття через банкомат ПАТ «Сбербанк», що знаходиться на пл.. Кирила і Мефодія, 4 в м. Ужгороді.
Окрім того, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами,
о 06 год. 07 хв. та о 06 год. 53 хв. 25 листопада 2017 року здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 250,00 гривень шляхом їх зняття через банкомат АБ «Південний», що знаходиться на вул.. Станційній 2 , в м. Ужгороді, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 14750, 00 грн.
Крім цього, близько 01 год. 17 хв. 25 листопада 2017 року ОСОБА_3 перебуваючи за адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 4, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) ПАТ «Сбербанк», порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, авторизації, не санкціоновано, тобто без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки, яку він викрав у ОСОБА_6 , встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з використання, використовуючи дані клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 , шляхом введення відповідного запиту спричинив виток інформації з автоматизованої системи, що виразилось у відображенні на екрані банківського автомату самообслуговування даних про поточний стан рахунку клієнта банку ОСОБА_6 .
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка) , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а умисними діями , які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 361 КК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. По суті фактичних обставин справи пояснив, що в один із днів листопада 2017 р. близько 19 год. 45 хв. він перебував разом із ОСОБА_6 в магазині «АВС Стріла», що розташований в м. Ужгороді по вул. Ференца Тихого, де вживали пиво. Коли ОСОБА_6 розраховувався в магазині платіжною карткою банку, він побачив, який пін -код ОСОБА_6 набирав на терміналі і запам`ятав його. Після того, як ОСОБА_6 розраховувався в магазині платіжною карткою банку, він залишив її на прилавку. Він, скориставшись, тим що ОСОБА_6 не бачить, забрав банківську картку, з якої згодом через банкомат зняв всі грошові кошти.
Потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву відповідно до якої просить суд розглядати дане кримінальне провадження без його участі.
Враховуючи, що потерпілий не був свідком вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за його відсутності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 Кримінального кодексу України

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, вчинено умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 26.10.2004 року, з діагнозом : розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів та інших психоактивних речовин; синдром залежності, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та у вигляді обмеження волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 361 КК України.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів суд визначає його по правилам ч.1 ст. 70 КК України застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинив злочин 25 листопада 2017 року, тобто до ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом від 27.02.2019 року, яким він засуджений за ч.3 ст. 185 КК України та до ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом від 22.04.2019 року, яким він засуджений за ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочини , передбачені ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, за які його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2019 року та вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2019 року, застосувавши принцип часткового складання покарань.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає з огляду на особу обвинуваченого.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання , а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, враховується те, що згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховано з моменту його затримання, а саме з 19.12.2018 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 частково відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року та за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому було обрано в іншому кримінальному провадженні, підстав для вирішення питання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 ( два) роки,
за ч.1 ст. 361 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 ( один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді два роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року та за злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_3 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 3 ( три) роки і 2 ( два) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 19.12.2018 року.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року та за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року, починаючи з 19.12.2018 року та по 09 вересня 2019 року включно з розрахунку день за день.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1