Справа № 178/1679/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року слідча суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 24 жовтня 2019 року поштою надійшло клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за №0000500, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Згідно протоколу огляду від 21 жовтня 2019 року слідчим виявлено та вилучено вугілля вагою 300 кг, совкову лопату з дерев`яним держаком.

Постановою слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ГУ НП в Дніпропетровській області від 22 жовтня 2019 року вугілля вагою 300 кг, совкову лопату з дерев`яним держаком визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу та забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав. Як убачається з розписки (а.с.7) від 21.10.2019 року вугілля вагою 300 кг та совкову лопату передано ОСОБА_3 , від працівників Криничанського ВП, на відповідальне зберігання, який про кримінальну відповідальність щодо пошкодження та відчуження віреного йому майна попереджений.

Крім того, слідчий у клопотанні посилається на те, що вугілля вагою 300 кг та совкова лопата можуть зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та в майбутньому матимуть доказове значення, при цьому ж, слідчий Криничанського ВП ОСОБА_2 прийняв розписку від ОСОБА_3 (стрільцев 3 розряду СКМР) про відповідальне зберігання вище вказаних речових доказів, що спростовує обґрунтування слідчого про необхідність накладення арешту на майно.

Відповідно до ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про накладення арешту тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього тимчасово вилученого майна. Проте, 21 жовтня 2019 року слідчий ОСОБА_2 передав майно ОСОБА_3 (стрільцев 3 розряду СКМР), що є передчасно.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У відповідності до п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, при цьому, згідно вимог ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1, 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 170 КПК України вказано, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ураховуючи вищевикладене, те, що речовий доказ знаходиться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_3 (стрільцева 3 розряду СКМР), згідно розписки, а відтак можливість щодо приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна у відповідності до ст.170 КПК України відсутня, слідча суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Криничанського ВП Км ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту в кримінальному провадженні №000000500 від 22.10.2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1