Справа № 567/891/19 .
У Х В А Л А

24.09.2019 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження за клопотанням слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого

встановив:

23.09.2019 року слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 17 червня 2019 року приблизно о 03:30 год. ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , жителем АДРЕСА_2 , перебуваючи поблизу подвір`я за місцем проживання ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_3 , в ході конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли між ними та потерпілим ОСОБА_8 , умисно заподіяли для останнього тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_7 повалив потерпілого на землю. У ході боротьби ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , які на той момент знаходились в положенні лежачи на землі, ОСОБА_6 стоячи збоку біля останніх, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_7 , приєднався до нього, та, діючи з єдиним спільним умислом, спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс близько десяти ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_8 , після чого наніс останньому один удар взутою ногою в область голови. Далі ОСОБА_6 , стоячи збоку від потерпілого, наніс близько п`яти ударів взутою ногою в область живота потерпілого, в цей час ОСОБА_7 , який знаходився сидячи зверху на ОСОБА_8 , наніс близько десяти ударів кулаками рук по обличчю. Крім того, ОСОБА_7 наніс один удар ножем в область лівого колінного суглобу потерпілого. Після того, як ОСОБА_8 перестав захищатись, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відійшли від останнього та конфлікт тимчасово припинився.
Продовжуючи протиправні дії, 17 червня 2019 року приблизно о 04:00 год. ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , в ході знову виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи на футбольному стадіоні, що знаходиться на вул. Шкільна с. Мощаниця Острозького району Рівненської області, між будівлею Мощаницької сільської ради (с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, вул. Шкільна, 1) та місцем проживання ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ), наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_8 , від якого потерпілий впав, та в подальшому ОСОБА_6 , знаходячись в положенні сидячи на потерпілому ОСОБА_8 , наніс йому близько десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя, в цей час ОСОБА_7 , стоячи збоку біля потерпілого, наносив удари ногами по тулубу останнього.
В подальшому, продовжуючи протиправні дії, 17 червня 2019 року приблизно о 04:20 год., ОСОБА_7 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_6 , в ході знову виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи на вул.Шкільна с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, поряд із приміщенням контори, яке розташоване біля будівлі Мощаницької сільської ради (с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, вул. Шкільна, 1), наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого той впав на землю, після чого ОСОБА_7 , сівши на нього зверху, наніс близько десяти ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_8 , в цей час ОСОБА_6 , стоячи збоку біля потерпілого, наніс не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область обличчя та тулуба потерпілого ОСОБА_8 .
Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа через піраміду лівої скроневої кістки, перелому кісток лицевого скелету, забою головного мозку легкого ступеня, забоїв м`яких тканин обличчя та голови, забою обох повік правого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння, також різаної рани лівого колінного суглобу, що належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та забою грудної клітки, забою поперекової ділянки, зсадних ран нижніх кінцівок та саден обох ліктів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
18.09.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у виді домашьнього арешту у зв`язку з тим, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а тому, з метою уникнення відповідальності може покинути своє місце проживання. Окрім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, а тому, з метою власного збагачення, пошуку джерела матеріального доходу, останній може покинути своє місце проживання, в тому числі з подальшим виїздом за кордон та не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначає, що перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на потеріплого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті із потерпілим та більшістю свідків, а тому з метою уникнення відповідальності він може незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою їх схиляння до зміни своїх показів, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Заявив, що не має наміру ухилятися від слідства та суду та впливати на свідків. По факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 пояснив, що 17.06.2019, він, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували на стадіоні в с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, де слухали музику. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_8 та відразу із застосуванням нецензурної лайки почав безпричинно до них чіплятися та вимагати зменшити гучність музики. Вони відразу зменшили гучність музики, однак ОСОБА_8 продовжував виражатись в їх адресу нецензурною лайкою та намагався розчавити їх своїм автомобілем «МАЗ», однак їм вдалося втекти з місця події. Зупинивши свій автомобіль приблизно за 1 км. від стадіону, вони повернулись до ОСОБА_8 з метою з`ясувати навіщо він так себе поводив. Підійшовши до будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_8 навіщо він намагався їх переїхати своїм автомобілем, на що ОСОБА_8 відразу почав їх ображати нецензурною лайкою, та підійшовши до пенька, намагався витягнути з нього сокиру, при цьому кричав що зараз їх зарубає. Однак йому не вдалося витягнути сокиру, після чого він побіг у свій гараж та вибіг звідти із вогнегасником у руках. Підбігши до них, ОСОБА_8 розпилив вогнегасник в їх сторону. Після чого ОСОБА_7 взяв ОСОБА_8 за одяг та запитав навіщо він це робить. Однак ОСОБА_8 відразу наніс ОСОБА_7 удар в голову, після чого між ними виникла боротьба та вони впали на землю. В цей час до них підійшов ОСОБА_6 , який намагався їх розборонити, однак ОСОБА_8 почав також бити ОСОБА_6 . Після цього вони відійшли від ОСОБА_8 до свого автомобіля, однак їх почали наздоганяти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також під`їхав автомобіль марки «ВАЗ», з якого вийшли п`ятеро чоловіків, серед яких були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які дістали з багажника свого автомобіля дерев`яні палки і битку. В цей час ОСОБА_8 намагався продовжити конфлікту ситуацію та спровокувати бійку. При цьому ОСОБА_8 наніс кулаком удар в ніс ОСОБА_6 , від чого у нього сильно почала йти кров та він втратив рівновагу. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 впали на землю та продовжували боротися, та в цей час ОСОБА_12 наніс сильний удар ногою в голову ОСОБА_6 , від чого ОСОБА_6 дезорієнтувався та впав на землю. В цей момент ОСОБА_7 відразу підбіг до ОСОБА_6 та намагався надати йому допомогу. При цьому ОСОБА_8 почав в зухвалій формі чіплятися до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Після чого ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та намагався його заспокоїти, однак він одразу накинувся на нього і вони знову попадали на землю та почали боротися. Під час цієї боротьби до них підбігли п`ятеро чоловіків з дерев`яними палками в руках та почали бити їх разом з ОСОБА_8 палками та ногами в область голови і по тулубу. Вказує, що ні в нього, ні в ОСОБА_6 ножа не було. На його думку ОСОБА_12 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Вказує, що ні він, на ОСОБА_7 не наносили ОСОБА_8 ударів по тулубу та голові.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вказує, що ОСОБА_6 не має наміру ухилятися від слідства, впливати на потеріплого та свідків. Враховуючи наведене, вважає достатнім зобов"язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею. Водночас, вважає, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України слідчим не доведені та належних доказів, що їх підтверджують суду не надано. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки, у тому числі наявну родину, одружений та має на утриманні малолітню дитину.

Додатково при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу просить врахувати, що підозрюваний не відмовлявся під час допиту надавати слідчому вичерпні та змістовні показання у кримінальному провадженні та має намір і в подальшому надавати показання; підозрюваний брав участь у всіх слідчих діях, процесуальних діях, а також активно сприяв органу досудового розслідування, з метою встановлення об`єктивної істини у даній справі, а також жодним чином не намагається незаконно вплинути на хід та результати досудового розслідування, у тому числі на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів чи інших учасників кримінального провадження, та не намагається перешкоди кримінальному провадженню іншим чином; підозрюваний не зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів чи інших учасників цього ж кримінального провадження, що безпосередньо підтверджується тим, що потерпілі та свідки по справі на даний час допитані, водночас, жодна особа у відповідному кримінальному провадженні не зверталася до слідчого чи прокурора із заявою про застосування заходів безпеки, у тому числі, шляхом забезпечення конфіденційності відомостей про особу, у зв`язку із дачею такою особою показань щодо підозрюваних ОСОБА_7 і ОСОБА_18 ; підозрюваний об`єктивно не зацікавлений переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів чи інших учасників цього ж кримінального провадження, чи перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином; вважає, що свідки з боку обвинувачення по справі є упередженими та з метою уникнення кримінальної відповідальності, надають завідомо неправдиві показання, що в подальшому підозрювані мають намір доводити у суді, водночас, вважає, що окремі та ключові докази сторони обвинувачення, беззаперечно є неналежними та недопустимими, а тому недостатніми, у тому числі, не тільки для їхнього засудження, але й для будь-якого розумного виправдання подальшого розслідування або висунення обвинувачення останнім у відповідному кримінальному провадженні; будь-яких доказів, фактів або інформації про те, що підозрюваний переховувався чи планує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливав чи планує впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів чи інших учасників цього ж кримінального провадження, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, установлено не було; підозрюваний вчасно, а також на першу вимогу, у тому числі й за викликом по телефону, з`являвся до слідчого, прокурора слідчого судді; раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, інших злочинних чи протиправних дій не вчиняв, що вказує на модель поведінки людини, яка не відповідає поведінці злочинця або особи, що може незаконним шляхом впливати на хід та результати досудового розслідування чи переховуватися від органів досудового розслідування або суду; у розшук підозрюваний не оголошувався. Водночас, просить врахувати тяжкі наслідки, що можуть настати для підозрюваного ОСОБА_6 та його родини, у разі обрання, щодо підозрюваного цілодобового домашнього арешту, із одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Окрім того, вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у даному провадженні є передчасним та необґрунтованим, оскільки надані слідчим докази ставлять під сумнів абсолютність доведення вини підозрюваного, оскільки ґрунтуються лише на упереджених показах свідків обвинувачення.
Враховуючи викладене, вважає, що слідчим та прокурором у поданому до суду клопотанні не наведено достатніх обґрунтувань вважати, що застосування одного із найбільш суворих запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту, із одночасним покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є необхідним та обов`язковим заходом примусу у даній справі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що 17.06.2019 року до ЄРДР за №0000210 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що приблизно о 03:30 год. він, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , жителем АДРЕСА_2 , перебуваючи поблизу подвір`я за місцем проживання ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_3 , в ході конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли між ними та потерпілим ОСОБА_8 , умисно заподіяли для останнього тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_7 повалив потерпілого на землю. У ході боротьби ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , які на той момент знаходились в положенні лежачи на землі, ОСОБА_6 стоячи збоку біля останніх, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_7 , приєднався до нього, та, діючи з єдиним спільним умислом, спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс близько десяти ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_8 , після чого наніс останньому один удар взутою ногою в область голови. Далі ОСОБА_6 , стоячи збоку від потерпілого, наніс близько п`яти ударів взутою ногою в область живота потерпілого, в цей час ОСОБА_7 , який знаходився сидячи зверху на ОСОБА_8 , наніс близько десяти ударів кулаками рук по обличчю. Крім того, ОСОБА_7 наніс один удар ножем в область лівого колінного суглобу потерпілого. Після того, як ОСОБА_8 перестав захищатись, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відійшли від останнього та конфлікт тимчасово припинився.
Продовжуючи свої дії, 17 червня 2019 року приблизно о 04:00 год. ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , в ході знову виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи на футбольному стадіоні, що знаходиться на вул.Шкільна с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, між будівлею Мощаницької сільської ради (с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, вул.Шкільна, 1) та місцем проживання ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ), наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_8 , від якого потерпілий впав, та в подальшому ОСОБА_6 , знаходячись в положенні сидячи на потерпілому ОСОБА_8 , наніс йому близько десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя, в цей час ОСОБА_7 , стоячи збоку біля потерпілого, наносив удари ногами по тулубу останнього.
В подальшому, продовжуючи протиправні дії, 17 червня 2019 року приблизно о 04:20 год., ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , в ході знову виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи на вул.Шкільна с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, поряд із приміщенням контори, яке розташоване біля будівлі Мощаницької сільської ради (с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, вул.Шкільна, 1), наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого той впав на землю, після чого ОСОБА_7 , сівши на нього зверху, наніс близько десяти ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_8 , в цей час ОСОБА_6 , стоячи збоку біля потерпілого, наніс не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область обличчя та тулуба потерпілого ОСОБА_8 .
Вказаними діями ОСОБА_6 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа через піраміду лівої скроневої кістки, перелому кісток лицевого скелету, забою головного мозку легкого ступеня, забоїв м`яких тканин обличчя та голови, забою обох повік правого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння, також різаної рани лівого колінного суглобу, що належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та забою грудної клітки, забою поперекової ділянки, зсадних ран нижніх кінцівок та саден обох ліктів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України.

18.09.2019 року ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 103,104,276,277,278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення, показами потерпілого, показами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , проведеними слідчими екпериментами із потерпілим ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , висновками судово-медичних експертиз №63 від 30.07.2019 та №92 від 17.09.2019 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Окрім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було досліджено додані до заперечення щодо застосування запобіжного заходу докази.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Обґрунтовуючи свої заперечення щодо обрання запобіжного заходу, сторона захисту посилається на те, що слідчий вказує на те, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується протоколами слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, висновками експерта, якими зафіксовано лише сам факт отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, однак які на думку захисту, викликають сумніви в їх належності та допустимості, а також відповідності вимогам КПК України.

Окрім того посилається на те, що підозра ґрунтується на показах потерпілого та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які на думку захисту, в силу ст.23 КПК України, не можуть слугувати беззаперечним підтвердженням тих фактів, які сторона обвинувачення вважає встановленими, оскільки потерпілий та вказані свідки є об`єктивно упередженими та зацікавленими у вирішенні даної справи, а тому надають завідомо неправдиві показання.

За вказаних обставин вважає, що ключові докази сторони обвинувачення є неналежними та недопустимими а також недостатніми для подальшого розслідування та висунення обвинувачення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри доказами, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету розгляду, який здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Окрім того, згідно із ч.1, 2, 3 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на даній стадії досудового розслідування без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, слідчий суддя не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Крім того слідчий суддя звертає увагу на те, що в розумінні ст.23 КПК України безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону особисто дослідити в судовому засіданні всі зібрані у кримінальному провадженні докази шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й демонстрації відеозапису. Правило про безпосередність дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні покликане забезпечити пряме, вільне від суб`єктивного впливу осіб, які провадили досудове розслідування, сприйняття учасниками судового провадження (перш за все судом) всіх обставин кримінального провадження. Безпосереднє дослідження всіх доказів у судовому засіданні є важливою умовою їх одностайного сприйняття судом та іншими учасниками судового провадження, засобом усунення сумнівів і неясностей.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий посилається на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На обґрунтування можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду прокурор зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яким передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинене, він може покинути своє місце проживання.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, раніше не судимий, своєчасно з`являвся на виклики до слідчого для допиту та проведення слідчих дій, та в матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_6 має намір ухилитися від слідства та суду, а відтак слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилитися від органу досудового розслідування та суду. Таким чином, на даний час існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.

Водночас, слідчий суддя вважає, що на даний час, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті з потерпілим та свідками, а тому може контактувати з потерпілим та більшістю свідків, з метою уникнення відповідальності та схиляння останніх до зміни показань.
У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 і, зокрема те, що за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а також бере до уваги відомості про його особу, а саме те, що згідно характеристики Мощаницької сілської ради вбачається, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно довідки КП «Острозька ЦРЛ» встановлено, що ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Окрім того, згідно характристики ТОВ «Торгово-будівельна компанія «Маяк» встановлено, що ОСОБА_6 з травня 2017 працює у зазначеному товаристві менеджером з питань регіонального розвитку, за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження встановлено, що ОСОБА_6 одружений та має малолітню доньку ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні підозрюваний вказав, що проживає в м.Рівне, де винаймає житло. Водночас, слідчий суддя враховує, що ні підозрюваним, ні його захисником не надано доказів на підтвердження зазначеної обставини (договору про оренду житла, довідки, тощо) та згідно наявних в матеріалах справи доказів: довідки Мощаницької сільської ради Острозького району, характристики та копії паспорта ОСОБА_6 вбачається, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором доведено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у нічну пору доби, і в суді доведено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому злочину та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Одночасно, враховуючи, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить підозрюваного можливості працювати та утримувати сім"ю, та враховуючи характер його роботи, слідчий суддя дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби та такий запобіжний захід є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків на даному етапі досудового розслідування.
Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: носити електронний засіб контролю; прибувати до слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та Острозького районного суду Рівненської області за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , а також свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалив:

клопотання слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці - до 24.11.2019.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- носити електронний засіб контролю;

-прибувати до слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та Острозького районного суду Рівненської області за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , та свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Визначити строк дії ухвали та покладених на підозрюваного цією ухвалою обов`язків - до 24.11.2019 року.

Копію ухвали направити до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області для виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1