Справа № 478/1457/19 Провадження № 1-кп/478/108/2019
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
05 листопада 2019 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 14 травня 2019 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
14 травня 2019 року ОСОБА_4 було засуджено Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. 08 липня 2019 року ОСОБА_4 письмово був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання та правовими наслідками ухилення від відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт. ОСОБА_4 , не з`являвся до територіального центру соціального обслуговування Казанківського району для відбування покарання, без поважних причин, у зв`язку з чим 19.07.2019 року та 09.08.2019 року провідним інспектором Казанківського районного сектору філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було оголошено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт. Проте ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив.Починаючи з 09 липня 2019 року по 28 серпня 2019 року ОСОБА_4 , не зважаючи на письмові та усні попередження від посадових осіб Казанківського районного сектору філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області, без поважних на те причин систематично невиконує встановлених обов`язків, чим порушує порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, кількість невідбутої частини покарання складає 80 годин.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ч. 2 ст. 389 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць. На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.05.2019, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, з врахуванням положень п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, призначити остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 2 (два) дні.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч. 2 ст. 389 КК України і який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 29.08.2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки згідно ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.08.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.05.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, з врахуванням положень п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 2 (два) дні.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки згідно ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили з моменту його затримання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: