Код суду 233 Справа № 233/4293/19
Вирок
Іменем України
23 серпня 2019 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, має вищу освіту, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, обіймає посаду старшого бойового медика 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , військове звання - старшина, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, суд -
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Відповідно до п.п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Будучи військовослужбовцем, старшина ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 30, 31, 125, 126, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України (зокрема - положень ст. 3 про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю) та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках.
Відповідно до ст.ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України військовослужбовці мають право застосовувати зброю - для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з- під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.
Проте, 05 листопада 2014 року близько 13 години 00 хвилин старшина ОСОБА_4 під час виконання завдання, пов`язаного із супроводженням начальника фінансової служби батальйону та документації на санітарній машині за маршрутом с. Степанівка Донецької області до ВОП «Орлине гніздо», слідуючи через м. Костянтинівку Донецької області, навпроти будинку №164 по проспекту Ломоносова, вступив в конфлікт з громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які їхали на вантажному автомобілі марки Мерседес держ. № НОМЕР_2 . Конфлікт почався після того, як вантажний автомобіль марки Мерседес держ. № НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, створив аварійну ситуацію на дорозі, після чого начальник медичної служби ОСОБА_7 , який сидів біля водія, надав останньому наказ наздогнати і зупинити вантажівку. Після того як військовослужбовцям вдалось зупинити вантажівку, з санітарної машини вийшли начальник медичної служби ОСОБА_7 разом з начальником медичного пункту ОСОБА_4 і водієм санітарної машини. Під час розмови щодо встановлення обставин відбувся словесний конфлікт між цивільними особами та військовослужбовцями, в ході якого ОСОБА_4 з метою продемонструвати наявність табельної зброї, для застереження від будь-яких протиправних дій відносно військовослужбовців, вийняв з кобури відкритого типу, яка була закріплена у нього на правому стегні, закріплений за ним 9мм пістолет ПМ серії НОМЕР_3 , та направив його стволом до низу в напрямку ніг громадянина ОСОБА_5 , не переконавшись при цьому, що пістолет знаходиться на запобіжнику, усвідомлюючи що патрон знаходиться в патроннику, оскільки він особисто дослав перед виїздом патрон до патронника, тримаючи вказівний палець на спусковому гачку, порушуючи при цьому вимоги курсу з вогневої підготовки Збройних сил України, п.п. 1.2.1.; 1.2.4. «Курсу стрільб зі стрілецької зброї та бойових машин», затвердженого наказом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України від 01.04.2009 року №44, ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, «Настанови зі стрілецької справи. 9-мм пістолет Макарова (ПМ)», затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, де закріплено, що
- військовослужбовець зобов`язаний додержуватися встановленого порядку поводження зі зброєю, безпідставно не направляти ствол в бік людей, транспорту, будинків, інших будівель та споруд, в разі необхідності табельна вогнепальна зброя повинна бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур, кулеуловлювач або вверх під кутом 45 - 60 градусів); без необхідності палець не повинен знаходитись на спусковому гачку, у всіх випадках, не пов`язаних із стрільбою, прапорець запобіжника повинен бути у положенні "запобігання"; при установці запобіжника у положення "вогонь" або "запобігання" прапорець запобіжника повинен бути поставлений у крайнє нижнє або крайнє верхнє положення.
Негайно після демонстрації зброї, при поверненні табельної зброї - 9мм пістолету ПМ серії НОМЕР_4 , до кобури ОСОБА_4 , не змінюючи напрямок табельної зброї - 9мм пістолету ПМ серії НОМЕР_4 , рефлекторно, не маючи наміру здійснення пострілу, натиснув на спусковий гачок, що призвело до одиночного неконтрольованого пострілу, в результаті якого куля від пострілу влучила в громадянина ОСОБА_5 та спричинила йому вогнепальне наскрізне поранення правої стопи; відкритий вогнепальний перелом 1-ї плюснової кістки; 1-ї клиновидної кістки правої ступні, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Відразу після пострілу ОСОБА_4 поставив пістолет на запобіжник, повернув до кобури, застібнув кобуру та підійшов до громадянина ОСОБА_5 для надання допомоги, від якої останній відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що він 05 листопада 2014 року отримав завдання в складі групи військовослужбовців супроводжувати начальника фінансової служби батальйону при перевезенні секретної документації при переміщенні до ВОП «Орлине гніздо». В денний час цього дня вони на санітарному автомобілі виїхали за маршрутом, але під час слідування через м. Костянтинівку, їх автомобіль підрізав інший вантажний автомобіль, після чого начальник фінансової служби батальйону надав наказ зупинити цю машину та з`ясувати причину такого маневру. В районі будинку №164 по проспекту Ломоносова в м. Костянтинівка їм вдалося зупинити цю вантажівку. В ній було двоє цивільних осіб водій та пасажир. Він та інші військовослужбовці вийшли з санітарного автомобілю, а з вантажівки також вийшли водій та пасажир. Між ними почалася розмова на підвищених тонах, яка переростала у сварку. Оскільки на той час проходила активна фаза АТО, і незадовго до цього ще один санітарний автомобіль був обстріляний представниками т.з. «ДНР», він зосередився, підозрюючи небезпеку, і хотів продемонструвати, що має при собі вогнепальну зброю. В цей час у нього при собі був автомат Калашникова за спиною, на в набедреній кобурі пістолет Макарова. Тоді він витягнув з кобури пістолет і показав його пасажиру вантажівки, яким був потерпілий ОСОБА_5 . Після цього він хотів прибрати пістолет назад в кобуру, однак, мимоволі нажав на спусковий гачок і відбувся постріл. ОСОБА_5 скрикнув та впав на одне коліно, однак нічого сказав про те, що куля попала у нього, тому він подумав, що ОСОБА_5 просто злякався пострілу, крові ніде не було. Він та інші військовослужбовці запропонували ОСОБА_5 якусь допомогу, але він відмовився, сів назад до вантажного автомобіля, і разом з водієм поїхав геть. Після цього він негайно доповів телефоном командиру про те, що сталось, і отримав наказ продовжити маршрут. Вже наступного дня, по поверненню до військової частини, він дізнався, що поранив ОСОБА_5 у ногу, одразу поїхав до лікарні і запропонував допомогу, однак той відмовився. Зараз він розуміє, що вчинив неправильно, коли перед виїздом дослав патрон в патронник пістолета та не проконтролював тогол, щоб пістолет був на запобіжнику. Щиро розкаявся.
Відповідно до висновку експертизи №6 по мед документам від 23.01.2016 року виявлене у ОСОБА_5 наскрізне вогнепальне кульове поранення правої стопи; відкритий вогнепальний перелом І-ї плюснової кістки та 1-ї клиновидної кістки правої стопи, утворились від дії снараду /кулі/ вогнепального орудія, можливо у строк та за обставин, зазначених у постанові, відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребували для свого лікування строк більше 21-го дня /3-х тижнів/. Вищеописані тілесні ушкодження утворились від однократного впливу снаряду вогнепальної зброї.
Відповідно до висновку експертизи №234 від 19.02.2016 року пістолет серії НОМЕР_4 , вилучений 05.11.2014 року за фактом поранення ОСОБА_5 , є нарізною бойовою вогнепальною зброєю - пістолетом конструкції Макарова (9мм ПМ), серії НОМЕР_4 , калібру 9мм, промислового виробництва, 1988 року виготовлення. Пістолет справний, до стрільби придатний. Два магазина № НОМЕР_5 та №4468-2, вилучені 05.11.2014 року за фактом поранення ОСОБА_5 , є частинами вогнепальної зброї - магазинами № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм. магазини виготовлені промисловим способом. Гільза патрона з маркуванням «38 88», вилучена 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 , є частиною боєприпасу до нарізної вогнепальної зброї - капсульовано гільзою патрона 9x18 мм центрального бою (до пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ), Стечкіна (АПС) та ін), промислового виробництва. Куля, вилучена 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 , є частиною боєприпасу до нарізної вогнепальної зброї - кулею патрона 9x18 мм центрального бою (до пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ), Стечкіна (АПС) та ін.), промислового виробництва. Гільза патрона з маркуванням «38 88», вилучена 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 , стріляна з пістолета конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм, серії НОМЕР_4 , 1988 року виготовлення, вилученого 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 . Куля, вилучена 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 , стріляна з пістолета конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм, серії НОМЕР_4 , 1988 року виготовлення, вилученого 05.11.2014 за фактом поранення ОСОБА_5 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий ОСОБА_5 , який в судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засідання обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують його особу, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 414 КК України як порушення правил поводження зі зброєю, якщо це заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини, за яких скоєно злочин, а саме скоєння злочину на території проведення АТО під час її активної фази, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках не перебуває, за місцем проходження служби та за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не виявлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Знам`янським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням особи винного, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання останньому у виді службового обмеження на строк, в межах санкції ч. 1 ст. 414 КК України, та не знаходить підстав для застосування більш суворих видів покарання.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 1846,33 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Відомості про речові докази та судові витрати в обвинувальному акті не зазначені.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (року) службового обмеження з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1846 (одну тисячу вісімсот сорок шість) грн. 33 коп. процесуальних витрат.
-пістолет конструкції Макарова (9мм ПМ) серії НОМЕР_4 калібру 9мм 1988 року виготовлення; магазини № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 до пістолетів конструкції Макарова (9 мм ПМ) повернути до військової частини за належністю;
-капсульовано гільзу, кулю два паперових конверти з марлевими тампонами та контрольними лоскутами марлі, три первинні упаковки з бірками знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1