Номер провадження: 11-сс/813/1232/19
Номер справи місцевого суду: 496/2363/19 1-кс/496/1563/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000385 від 02.07.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000385 від 02.07.2019 рокута накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT VARIANT», номер кузова НОМЕР_1 , сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 1995 року випуску, який належить ОСОБА_9 , із забороною користування та розпорядження.
В частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_6 , в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та винесена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість та необхідність накладення арешту, тому як:

- припущення слідчого про те, що при огляді номера кузова з лівої сторони автомобіля виявлена деформація та нерівність металу, не може бути безумовною підставою для накладення арешту на автомобіль;

- автомобіль у 2012 році був зареєстрований у МРЕО та з 2014 року знаходився у користуванні ОСОБА_6 , який за весь час користування автомобілем не переобладнував автомобіль та не здійснював конструкційних змін деталей або агрегатів.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що слідчий суддя при накладенні арешту не звернув увагу на те, що клопотання подано в порушення строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, а також на те, що при вилучені автомобіля не був складений протокол вилучення транспортного засобу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
За таких обставин та з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2019 року до Біляївського ВП надійшов рапорт інспектора СРПП Біляївського ВП ОСОБА_10 про те, що 01.07.2019 року в ході несення служби, на а/д «Одеса-Кучургани» 32 км, був зупинений автомобіль марки «Фольцваген» модель «Пасат» р.н. НОМЕР_2 сірого кольору, 1995 р.в. При перевірці документів виявлено невідповідність номеру кузова. Даний факт був зареєстрований в ЖЄО Біляївського ВП №4903 від 01.02.2019 року та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. В ході огляду місця події від 01.07.2019 року за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2, було виявлено автомобіль марки «Фольцваген» модель «Пасат» р.н. НОМЕР_2 сірого кольору, 1995 р.в. з номером кузова НОМЕР_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 номер кузова та номерний знак автомобіля співпадають. При перевірці номерного знаку автомобіля по базі даних «АІС» встановлено, що за номерним знаком автомобіля НОМЕР_2 значиться номер кузова НОМЕР_4 . При детальному огляді місця розташування номера кузова, з лівої сторони виявлено деформація та нерівність металу. Зазначений автомобіль вилучено та поміщено на штраф майданчик, що розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Шкільна, 19. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 вилучено та упаковано до паперового конверту. Легковий універсал марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT VARIANT» номером кузова НОМЕР_1 сірого кольору р.н. НОМЕР_2 , 1995 р.в., належить ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до клопотання слідчого на теперішній час в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000385 проводиться перевірка та встановлення ознакзлочину, передбаченого ст.290 КК України, знищення, підробка або заміна вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Таким чином, встановлення факту знищення, підробки або заміни вузлів та агрегатів автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT», д.н.з. НОМЕР_2 , має безпосереднє та вирішальне значення для виявлення ознак злочину, передбаченого ст. 290 КК України, в діях відповідних осіб, а в разі доведеності зазначених фактів даний автомобіль являється предметом злочину у кримінальному провадженні №0000385.

Враховуючи наявні розумні підозри того, що вилучене майно - автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT», д.н.з. НОМЕР_2 містить ознаки підробки або заміни його вузлів або агрегатів, оскільки при перевірці документів виявлено невідповідність фактичного номеру кузова, наявного на вилученому автомобілі - НОМЕР_1 , та номеру кузова, який зазначений в базі даних «АІС», - НОМЕР_4 , даний автомобіль відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, як матеріальний об`єкт, що являвся предметом кримінального правопорушення та міг зберегти на собі його сліди.
Відповідно з наведених підстав мотивованою являється і мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на автомобіль з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дав належну оцінку його відповідності вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України, та постановив ухвалу у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та норм міжнародного законодавства, у якій прийшов до висновку про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та відповідає такій меті застосування арешту майна, як забезпечення збереження речових доказів.

Також апеляційний суд зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено належних доводів того, що ОСОБА_6 , в інтересах якого подана апеляційна скарга, являється належним користувачем автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки на підтвердження даного факту не долучено жодних письмових доказів щодо переходу права власності або користування від ОСОБА_9 , яка зазначена власницею даного автомобіля в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, до ОСОБА_6 .

З огляду на наведене посилання адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на порушення права власності ОСОБА_6 через заборону користування або розпорядження автомобілем являється безпідставним та не приймається до уваги.

Оцінюючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність достатніх та належних підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT», д.н.з. НОМЕР_2 ,у кримінальному провадженні №0000385.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000385 від 02.07.2019 рокуза ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3