Справа № 539/888/19
Провадження № 1-кп/539/423/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Сімферопольського району АРК, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
2 січня 2019 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився біля будинку №27 по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області, де разом із ОСОБА_5 розпивав алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_4 побачив срібний хрестик 925 проби вагою 14,19 грама, який йому продемонстрував ОСОБА_5 в результаті чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на крадіжку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою власної нажити, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпілий ОСОБА_5 спить, шляхом вільного доступу, з кишені куртки, таємно викрав належний ОСОБА_5 срібний хрестик 925 проби вагою 14,19 грама, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №301 від 18.02.2019 року 1 778 грн. 15 коп.
В подальшому викраденим ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму 1 778 грн. 15 коп.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В підготовчому судовому засіданні сторони надали суду угоду про примирення від 06.03.2019 року укладену між потерпілим та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 1 778 грн. 15 коп., та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст. 476 КПК України.
Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 у виді 850 грн. штрафу, оскільки пом`якшуючими вину обставинами є визнання вини та щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу судом не встановлено.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Таким чином, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття, відшкодування збитків потерпілій стороні.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання в суді не встановлено. За даними характеристики обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані обвинуваченого та його відношення до вчиненого не дають підстав для не затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України є правильною.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 6 березня 2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 6 березня 2019 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі срібний хрестик 925 проби вагою 14,19 грама, який зберігається в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 , як йому належний.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 грн. за проведення товарознавчої експертизи №301 від 18.02.2019 року.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1