ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №623/1727/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1425/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.188, ч.5 ст.27, ч.3 ст.187 КК України
УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених та захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 19.12.2018р. відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм Харківської області, громадянин України, із професійно-технічною освітою, неодружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 22.09.2000р. Ізюмським районним судом Харківської області за ст.195 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1рік;
- 30.10.2002р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.142, ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.42, ст.43 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;
- 23.09.2008р. Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.296, ст.ст.395, 70, 71, 72 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 16.06.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч.4 ст.296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 02.06.2015р. на невідбутий строк 5 місяців 24 дні,
засуджений за:
- ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,
- ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Бабаї, Харківського району Харківської області, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 05.04.2007р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 24.10.2007р. Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 08.10.2013р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 01.02.2016р. року за відбуттям покарання,
засуджений ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Чугуїв Харківської області, громадянин України, не працюючий, з професійно-технічною освітою, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:
- 25.07.1997р. Чугуївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 17.05.2004р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.194, ст.ст.70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі:
- 18.03.2014р. Валківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ст.ст.70,71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.02.2016р. після відбуття строку покарання,
засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавленні волі з конфіскаціє майна.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Харків, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, який зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:
- 17.08.1998р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.3ст.14, ст.198, ст.42 КК України(1960р.) до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України з випробуванням на 2 роки, штраф 680грн;
- 07.05.2001р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ст.42 КК України (1960р.) до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
- 20.04.2007р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22.12.2009р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 20.03.2013р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,
- 10.07.2013р. Московським районним судом м Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 03.12.2015р. на невідбутий строк 9 місяців 25 днів.
засуджений за ч.3 ст.187 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до новопризначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2013р. і остаточно призначено покарання 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 04.12.2015р. приблизно о 21год. 00хв. в м. Ізюм Харківської області ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, з дозволу власника ОСОБА_15 знаходився в квартирі АДРЕСА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку останнього, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 215 dual sim», вартістю 530грн. 00коп., та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду ОСОБА_15 на зазначену суму.
29.02.2016р. приблизно о 22год. 20хв. в м. Ізюм Харківської області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, за порадою ОСОБА_11 , який запропонував співучасникам здійснити розбійний напад та заволодіти майном ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , які проживають по АДРЕСА_6 , на що останні дали свою згоду. Далі ОСОБА_11 привів співучасників до зазначеного домоволодіння і проник через паркан на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_6 , відкрив хвіртку та завів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у двір, потім вказав ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , де знаходиться вхід до будинку, чим усунув перешкоди для вчинення злочину.
Далі він почав спостерігати, як останні своїми спільними умисними діями почали наносити удари ОСОБА_17 та зайшли до будинку. Після цього ОСОБА_11 вийшов з двору та став чекати ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
В свою чергу, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , застосувавши насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілих, нанесли ОСОБА_17 не менше двох ударів по голові кулаками та металевою арматурою, яку тримав у руках ОСОБА_13 , та не менше трьох ударів по тулубу, чим спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Крім цього, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 нанесли удар в обличчя потерпілій ОСОБА_16 , в результаті чого остання впала та відчула різкий біль в області правого плеча. Після цього потерпілу ОСОБА_16 зазначені особи почали придушувати, завдаючи їй фізичного болю та страждань, вимагаючи сказати, де знаходяться гроші.
Неправомірними діями потерпілій було спричинено садно на обличчі, крововилив слизової оболонки верхньої губи, садна на верхніх та нижніх кінцівках, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритий уламковий перелом правої плечової кістки, що за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи з корисливих спонукань, відкрито заволоділи телевізором «Toshiba-32AV703R», вартістю 3400грн. 00коп., двома мобільними телефонами LG та Samsung SGH- X640, вартість яких складає 1100грн. 00коп. та 1320грн. 00коп. відповідно та грошовими коштами в суму 150грн. 00коп., чим спричинили потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 матеріальних збитків на загальну суму 4780грн. 00коп.
Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 направились до м. Харків, де заклали телевізор до ломбарду, та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_13 просить змінити вирок в частині кваліфікації правопорушення з ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186 КК України залишивши призначене покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить скасувати вирок та змінити кваліфікацію з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України та призначити розумне покарання.

В апеляцій ній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить змінити вирок та перекваліфікувати з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 просить змінити вирок в частині кваліфікації правопорушення з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок та перекваліфікувати з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_18 просить вирок змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_14 на ч.3 ст.186 КК України і призначити мінімально можливий строк позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить змінити вирок суду першої інстанції і перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_12 із ч.3 ст.187 КК України та ч.3 ст.186 КК України та призначити мінімальне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які виступили в підтримку своїх поданих апеляційних скарг, вислухавши думку, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що всі апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд першої інстанції кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжка, вчинена повторно, та за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187 КК України як пособництво у нападі з метою заволодіння майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд кваліфікував за ч.3 ст.187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не визнали свою вину в інкримінованому злочині передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а вважають, що вони вчинили злочин передбачений ч.3 ст.186 КК України, їх вина повністю підтверджується зібраними доказами по справі та матеріалами кримінального провадження.
Колегія суддів уважає, що вчинення обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за обставин, визнаних судом першої інстанції встановленими, було доведено в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Так, потерпіла ОСОБА_16 , 01.03.2016р. надала покази, які в подальшому були оголошені в судовому засіданні, під час якого вона показала, що проживає разом з сином ОСОБА_17 в АДРЕСА_6 . 29.02.2016р. вона весь час знаходилася вдома. Біля 21год. 30хв. вона знаходилася в кухні і почула, що в дворі хтось ходить і стукає в кухонне вікно. Вона виглянула із вікна, однак нікого не побачила. Після цього подзвонили в дзвінок і до дверей підійшов її син, який відкрив вхідні двері. Вона побачила, що біля входу стоять троє чоловіків, однак вона їх не розгледіла. Один із чоловіків вдарив сина кулаком в обличчя, від якого він впав в коридор, чоловіки зайшли і стали бити ОСОБА_19 кулаками і якимось металевим предметом по всьому тілу. Вона вийшла до них і стала просити їх не бити. Один із чоловіків (не худощавий) вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала на правий бік. Потім хтось став душити її, однак хто, не пам`ятає. Один із чоловіків підняв її і повів в кімнату, посадив у крісло і запитав, де гроші. Вона відповіла, що грошей немає, в кишені знаходилось лише 150грн. і телефон «Самсунг». Чоловік забрав гроші і телефон, в кімнату зайшов інший чоловік і сказав, бери телевізор. Вони відключили антенну, забрали телевізор і пішли. Коли забирали телевізор, сина вона не бачила. Коли чоловіки пішли, вона встала із крісла та пішла на кухню, де на полу побачила на килимі п`ятна крові, сина не було. Через деякий час він повернувся і сказав, що ходив до сусідів дзвонити в поліцію (т.4 а.с.167-169).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2016р. за участі потерпілої ОСОБА_16 з фототаблицями до нього, вбачається, що вона розказала і показала фактично ті ж самі дані, що були наведені вище як один із чоловіків (вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала на правий бік, а потім хтось став душити її, однак хто, не пам`ятає (т.4 а.с.157-160).
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.05.2017р. потерпіла ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно та мотивовано, з посиланням на сталу практику Європейського суду з прав людини, дослідив в судовому засіданні покази потерпілої ОСОБА_16 , отриманні від неї за життя та визнав належними.
Крім того, на підтвердження вищезазначених обставин суду надав свої показання потерпілий ОСОБА_17 , які є чіткими, послідовними, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і підтверджують вищенаведені фактичні обставини, а тому у колегії суддів немає підстав ставити під сумнів показання цього потерпілого.
Крім того, вищенаведені докази підтверджуються даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2016р. за участі потерпілого ОСОБА_17 з фототаблицями до нього, який розказав, а потім показав про обставини розбійного нападу. Так, потерпілий розказав, що 29 лютого 2016 року приблизно о 22.00 годині він зі своєю матір`ю ОСОБА_16 знаходився вдома. В цей час хтось постукав у двері. Коли він відчинив двері, то побачив трьох раніше незнайомих йому чоловіків. Один з них, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_13 , наніс один удар рукою в праве око, від удару він впав у коридор будинку. Позаду нього стояла його мати, яку теж хтось вдарив і вона впала біля нього. Коли він намагався встати, то отримав декілька ударів по тулубу, потім він став просити нападників, щоб вони не чіпали його матір, після чого він почув удар арматурою, яку він бачив в руках у ОСОБА_20 , у потилицю та знепритомнів. Коли він прийшов до тями, то троє невідомих йому чоловіків втекли (т.4 а.с.148-151).
Висновком експерта № 890ИЗ/16 від 01.03.2016р., відповідно до якого у ОСОБА_16 були виявлені закритий оскольчатий перелом правої плечової кістки, садно на обличчі, синець слизової оболонки верхньої губи, садна на верхніх і нижніх кінцівках. Закритий оскольчастий перелом правої плечової кістки за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я. інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, які виявлені на обличчі у потерпілої, утворилися в неї від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею. Травма правої плечової кості і садна на кінцівках утворилися у потерпілої в результаті падіння на коліна і на праву бокову поверхню тіла, з місцем приземлення зовнішня поверхня правого плеча і плечового суглоба. Ці ушкодження могли утворитися в строк, зазначений в постанові. Утворення перелому правої плечової кістки в області її шийки, а також садна на кінцівках, виявлених у ОСОБА_16 при падінні її з висоти власного зросту на тверду поверхню, без надання прискорення тілу або з прискоренням не виключається ( т.4 а.с.153-154).
Додатковим висновком експерта № 244-ИЗ/16 від 18 травня 2016 року, згідно до якого виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження могли утворитися в результаті механізму нанесення їй тілесних ушкоджень, на які вказує потерпіла під час слідчого експерименту. Утворення перелому правої плечової кості в області її шийки, а також садна на кінцівках, які виявлені у ОСОБА_16 , при падінні її з висоти власного зросту на тверду поверхню внаслідок поштовху не виключається (т.4 а.с.156).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2016р. за участі потерпілої ОСОБА_16 з фототаблицями до нього, яка розказала і показала, як на неї та її сина був здійснений розбійний напад. Потерпіла розказала, що 29 лютого 2016 року приблизно о 22 годині вона разом з сином знаходилася вдома. В цей час хтось постукав в двері, син пішов відчиняти двері, а вона стояла позаду нього у коридорі. Коли син відчинив двері, то його хтось вдарив і він впав в коридорі. Вона побачила, як у будинок забігло троє чоловіків раніше їй невідомих. Один з них наніс їй удар лівою рукою в ділянку рота, від якого вона впала на підлогу правим плечем, на яке вона впала, після чого відчула різкий біль в правому плечі. Потім один з трьох невідомих схватив її та почав тягнути до зали, де посадив її на крісло та почав душити, при цьому питав, де знаходяться гроші. До зали зайшов другий чоловік, сказав, щоб той перестав її душити і він перестав душити її. Після цього один із чоловіків підійшов до плитки, на якій стояв телевізор, до якого був приєднаний тв-тюнер, від`єднав тюнер від телевізора та разом з іншими чоловіками втік з будинку. Після цього потерпіла показала в коридорі, де їй було завдано першого удару, як їй його нанесли, далі показала в залі на статисті, як її душив, та вказала на піч, де знаходився телевізор. ( т.4 а.с.157-160).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вина обвинувачених підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджена судом, яким надана належна оцінка.
Колегія суддів не вбачає підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами, не вірити яким у суду апеляційної інстанції немає підстав. Надані докази об`єктивні і підтверджуються показаннями потерпілих, висновками експертизпротоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих та обвинувачених, а тому колегія суддів вважає, що доводи обвинувачених та їх захисників щодо перекваліфікації дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України є не обґрунтованими та безпідставними.
Так відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. за №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Згідно п.9 зазначеної вище постанови небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Суд апеляційної інстанції розцінює не визнання обвинуваченими своєї провини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, як обраний засіб захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання уникнути відповідальності за скоєне.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд врахував тяжкість вчиненого ними злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, врахував дані про особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вину свою визнав частково, не працює має постійне місце проживання в с. Бабаї Харківського району, де характеризується як особа, яка на засіданнях адміністративної комісії селищної ради не розглядалася, заяв та скарг на його поведінку та в побуті від жителів та сусідів, а також дільничного офіцера поліції не надходило. На диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
За повідомленням філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 10.08.2018р. ОСОБА_12 перебуває на обліку у лікарів медичної частини з діагнозом: ХОЗЛ. Бронхіальна астма. Полівалентна алергія. Дискінезія жовчовивідних шляхів. Хронічний гепатит (т.4 а.с.28).
ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останній раз Московським районним судом м. Харкова від 10.07.2013р. на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.12.2015р. умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 25 днів, вину у вчиненому злочині не визнав, на обліку в обласному наркологічному диспансері не перебуває та в Харківський міський психоневрологічний диспансер протягом останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання в м.Харків характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями та схильний до скоєння кримінальних правопорушень.
ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, останній раз 16.06.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва, звільнений 02.06.2015р. умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 24 дні, новий злочин за ч.2 ст.185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинив 04.12.2015р., за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг до КЖРЕП -1 не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
ОСОБА_13 неодноразово судимий, останній раз Валківським районним судом Харківської області 18.03.2014 року за ст.187 ч.3, ст.187 ч.2, ст.ст.70,71 КК України. звільнений 22.02.2016 року за відбуттям строку покарання, тобто за тиждень від подій, має зареєстроване місце проживання в м.Чугуїв Харківської області, у характеристиці з місця проживання зазначено, що 22.02.2018р. був звільнений з місць позбавлення волі, на облік став 10.03.2016р. За час проживання ніяк себе не проявив, в конфлікти не вступав, офіційно не працевлаштований. Має неповнолітнього сина, 2001 року народження.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання всіх обвинувачених, суд визнав вчинення злочину особами, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та щодо особи похилого віку.
Суд першої інстанції врахував також і ступінь тяжкості вчиненого злочину ч.3 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, враховуючи особу винних, які неодноразово вчиняли злочини проти власності, який вчинили через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, невизнання ними своєї провини, наявність обставини, що обтяжує покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинувачених та необхідністю призначення покарання в виді позбавлення волі, яке обвинувачені мають відбувати реально.
Щодо апеляційних вимог обвинувачених та їх захисників стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, то колегія суддів не вбачає для цього законних підстав, оскільки у вироку суду першої інстанції зазначено, що на підставі ч.5 ст.72 КК України, всім обвинуваченим зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з моменту затримання по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд апеляційної інстанції вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених та захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 19.12.2018р. відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, - у той же строк, з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді