ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1535/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004267 від 07.06.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації м. Перм, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні інтернет-магазину «Якорь», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 21, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, що належить ФОН ОСОБА_5 , вирішив умисно, з метою особистого збагачення, шляхом проникнення до касової зони таємно викрасти грошові кошти з касового апарату інтернет- магазину «Якорь».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а саме: касовий апарат, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні інтернет-магазину «Якорь», скориставшись відсутністю продавця на робочому місці, підійшов до столу, що знаходився у вказаному магазині та помітив там касовий апарат, в якому знаходився ключ, в результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна шляхом проникнення до сховища, а саме касового апарату з метою таємного викрадення грошових коштів, що знаходяться в касі інтернет- магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до столу, пригнувся, щоб його дії були непомітними, обережно відчинив касовий апарат та дістав звідти грошові кошти в сумі 3500 грн, які поклав до лівої кишені штанів, в які був одягнений.

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи в лівій кишені штанів викрадені грошові кошти, направився на вихід з інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_4 вийшов з інтернет-магазину та був наздогнаний працівником даного магазину на відстані 20 метрів від інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в подальшому був переданий працівникам поліції.
Отже, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, шляхом проникнення до касового апарату, що належать ФОП ОСОБА_5 . Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 3500 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 07.06.2019 р. приблизно о 16-30 год., знаходячись в приміщенні інтернет-магазину «Якорь» за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю продавця на робочому місці, він помітив на під столом ящик, який був не зачинений на ключ. В цьому ящику знаходились грошові кошти в сумі 3500 грн., які він привласнив, після чого покинув приміщення магазину, але через деякий час його наздогнав працівник магазину, якому він одразу повернув викрадені гроші. Після цього він був затриманий працівникам поліції. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 заперечував кваліфікацію своїх дій за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки шухляда, звідки він викрав грошові кошти, не була схожа на касовий апарат, та не була зачиненена на ключ, а тому на його думку, в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як проникнення у сховище. У зв`язку з цим обвинувачений просив перекваліфікувати його дії та визнати його винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Разом з тим, вина обвинуваченого в обсязі дій, які викладені в мотивувальній частині вироку підтверджується наступними доказами.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.06.2019 р. вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в цей день приблизно о 16-30 год. за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 21 у касі магазину «Якорь» він виявив крадіжку грошових коштів в сумі 3500 грн. /а.с. 26/.
Оглядом місця події від 07.06.2019 р. було зафіксовано приміщення інтернет магазину «Якорь» за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходилась касова зона у вигляді тумби, в якій була розташована каса чорного кольору, поряд з якою знаходився монітор та клавіатура /а.с. 33-37/.
Під час огляду місця події від 07.06.2019 р. в цьому ж приміщенні інтернет- магазину «Якорь» ОСОБА_6 повідомив, що під час перебування на робочому місці він помітив в приміщенні магазину ОСОБА_4 , який запитав до якої години працює магазин, після чого ОСОБА_4 вийшов з приміщення магазину. Він підійшов до касової зони та виявив відсутність грошових коштів, після чого на відстані близько 15 м. від магазину він наздогнав обвинуваченого. В ході огляду місця події ОСОБА_4 підтвердив, що він дійсно викрав грошові кошти в сумі 3500 грн. з приміщення вищевказаного інтернет-магазину /а.с. 38-44/.
З відеозапису з камер відеоспостережння, встановлених в приміщенні магазину «Якорь», який був відтворений в судовому засіданні, вбачається, як обвинувачений зайшов до приміщення магазину та почав оглядати товар. В подальшому, на 16:56 хв. вбачається, як обвинувачений ОСОБА_4 присів під стіл, та взяв гаманець, після чого поклав його назад. Після чого, на 16:57 хв. вбачається, що обвинувачений, повторно переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, присів під стіл та почав відкривати касовий апарат, в якому знаходився ключ. На 16:59 хв. відеозапису вбачається, що відкривши касовий апарат, обвинувачений дістав з нього грошові кошти, після чого піднявся та сховав грошові кошти до кишені штанів, після чого вийшов з приміщення магазину /а.с. 50/.
З акту інвентаризації наявності грошових коштів, цінностей від 07.06.2019 р. вбачається, що під час проведення інвентаризації виявлено недостачу грошових коштів в сумі 3500 грн. /а.с. 52/.
Обговорючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, суд враховує відповідні правові позиції Верховного Суду, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 569/1111/16-к, де у п. 30 зазначено, що дії особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо), мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Ознака «проникнення» буде відсутня лише у випадку, якщо особу, яка вчинила заволодіння майном в житлі, іншому приміщенні чи сховищі з обмеженим доступом, відповідно до її службового становища (у зв`язку з роботою, правовим статусом, особливим характером діяльності підприємства, установи, організації) було наділено правом безперешкодного доступу до цих приміщень.
Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачений здійснив викрадення грошових коштів, які зберігались в касовому апараті, тобто у місці з обмеженим доступом, яке до того ж було обладнано замком та зачинялось на ключ, що вказувало на те, що дане місце є касовим апаратом, тобто сховищем, де зберігались грошові кошти. Також на обмеженість доступу до касового апарату вказує його місцезнаходження, а саме під столом. У зв`язку з викладеним, суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що місце, звідки він викрав грошові кошти, не мало ознак такого, до якого був обмежений доступ сторонніх осіб. Крім того, встановлено, що обвинувачений не був працівником даного магазину та не був наділений правом безперешкодного доступу до касового апарату. Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно інкримінована обвинуваченому така кваліфікуюча ознака, як «проникнення у сховище».
Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України в судовому засіданні підтверджена повністю, а позицію обвинуваченого щодо необхідності перекваліфікації злочину, суд розцінює як таку, що спрямована на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину із кваліфікованим складом.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Обставин які б пом`якшували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, а також обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з 15.03.2004 р. з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ураховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір збитків, завданих злочином, які усунені внаслідок повернення викраденого майна, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, та зазначила, що не має матеріальних претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази:
грошові кошти в сумі 3500 грн. залишити у власності ОСОБА_5 ;
компакт- диск з відеозаписом- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1