Справа № 345/4809/19
Провадження № 11-сс/4808/308/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2019 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що таке рішення судді є незаконним, прийнятим без з`ясування тих обставин, які слідчий суддя зобов`язаний з`ясовувати при обранні запобіжного заходу. Оскільки тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що стороною захисту в судовому засіданні було наведено достатньо доводів про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, зважаючи на обставини, які відбувались під час вчинення злочину. На його думку, в даному випадку дії ОСОБА_8 необхідно розцінювати як необхідну оборону, що була викликана незаконними злочинними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в яких вбачаються ознаки злочинів, у зв`язку з чим зареєстровано кримінальні провадження. Стверджує, що слідчий суддя не надав оцінку таким доводам сторони захисту та прийшов до переконання про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 безпідставно, на основі одних показань свідка ОСОБА_11 , який їх надав з метою уникнути відповідальності за власні злочинні дії. Посилається на те, що слідчий суддя також безпідставно дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Пояснює, що ОСОБА_8 після події 02 листопада 2019 року самостійно викликав працівників поліції та швидку допомогу, до їх приїзду мав можливість скритись, але цього не зробив, так як не мав і на даний час не має наміру скриватись від слідства та суду. Підозрюваний має постійне місце проживання, неофіційно працює, одружений, не має наміру залишати своє місце проживання, навпаки зацікавлений у проведенні всіх необхідних слідчих дій та встановленні об`єктивної інтини у дані й справі. На даний час всі свідки події допитані, а дані, які б підтверджували наміри ОСОБА_8 впливати на потерпілу, взагалі відсутні. Вважає, що рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою базується тільки на тяжкості інкримінованого злочину. Зазначає, що в ухвалі безпідставно вказано про те, що ОСОБА_8 раніше судимий. Звертає увагу, що останній безпосередньо брав участь у проведенні АТО, є бійцем-добровольцем АТО, має міцні соціальні зв`язки, а також стороною обвинувачення не встановлено його негативних характеристик, що не в повній мірі враховано при прийнятті рішення.

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів з 08.10 год. 02 листопада 2019 року по 08.10 год. 01 січня 2020 року включно.

Обґрунтовує своє рішення тим, що клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення. Врахував тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, підтверджені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Взяв до уваги те, що ОСОБА_8 брав безпосередню участь у проведенні АТО, є бійцем-добровольцем АТО, офіційно не працевлаштований, джерело його доходів не встановлено, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий. Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання згаданих ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Враховуючи наведені обставини і те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , спричинив загибель людини, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вирішив не визначати розмір застави підозрюваному.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили задовольнити апеляційну скаргу та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- прокурор заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно скасувати з постановленням нової ухвали, з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На думку суду апеляційної інстанції, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчим суддею не в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 02 листопада 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто вбивстві ОСОБА_10 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція сторони захисту про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах та доводять наявність відповідних ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя не мотивував належним чином неможливість запобігання відповідним ризикам при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

На думку суду апеляційної інстанції, тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та вагомість наявних у клопотанні доказів на доведеність обґрунтованості підозри не є безумовними обставинами для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки важливо враховувати і ряд інших, перелічених діючим кримінальним процесуальним законодавством обставин, які обґрунтовують саму фактичну необхідність застосування в даному випадку такого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги характеризуючі дані підозрюваного, адже саме оцінюючи їх в сукупності з іншими доказами, які підтверджують чи спростовують заявлені слідчим ризики, можна зробити остаточний висновок по вирішенню клопотання.

Слідчий суддя посилається на наявність судимостей у підозрюваного ОСОБА_8 . Проте, в матеріалах клопотання даних про його судимість немає.

На думку суду апеляційної інстанції слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що в даному випадку при наявності відповідних ризиків застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Оскільки належного та переконливого обґрунтування з посиланням на докази чи обставини того, що жоден із перелічених у ст. 176 КПК України більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, не вказано як в клопотанні слідчого, так і не доведено прокурором в судовому засіданні, відповідно, слідчим суддею не наведено у судовому рішенні, не враховано в повній мірі особу підозрюваного, враховуючи, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, а заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На думку суду апеляційної інстанції, виходячи з обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням обставин, на які наголошує ст. 178 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, відносно ОСОБА_8 необхідно обрати домашній арешт, що полягає в забороні залишати житло цілодобово.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Тому, на думку суду апеляційної інстанції, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 12, 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 домашній арешт цілодобово строком на 60 днів за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному провадженні;

4) невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово направити до органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Встановити строк дії ухвали апеляційного суду про домашній арешт цілодобово ОСОБА_8 до 01 січня 2020 року

ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5