Дата документу 20.11.2019 Справа № 310/4662/14-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/4662/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1558/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердянськ Запорізької області, українець, громадянин України, маючий вищу освіту, працюючий депутатом Бердянської міської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

на підставі ст. 49 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
21 серпня 2017 року старшим прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 було змінено обвинувачення ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України.
Потерпілий ОСОБА_10 після оголошення зміненого обвинувачення ОСОБА_7 та роз`яснення йому його прав, підтримав попереднє обвинувачення за ч. 4 ст. 368 КК України.
Після зміненого прокурором обвинувачення на ч. 1 ст. 190 КК України, з 21 серпня 2017 року по 13 серпня 2019 року судом першої інстанції досліджувались письмові докази, частина з яких була визнана недопустимими.
13 серпня 2019 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заявили клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, датою дій, інкримінованих ОСОБА_7 згідно обвинувального акту є березень 2014 року, обвинувачений не ухилявся від досудового слідства або суду, відсутні відомості про вчинення ним нового злочину.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника і ухвалою від 13 серпня 2019 року звільнив ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та закрив кримінальне провадження.

В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнень) потерпілий просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 20 вересня 2017 року суд вже розглядав аналогічне клопотання обвинуваченого та відмовив у його задоволенні з тих підстав, що оскільки потерпілий буде підтримувати раніше пред`явлене обвинувачення за ч. 4 ст. 368 КК України, то вирішення питання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України є передчасним і порушує права потерпілого на підтримання обвинувачення.

Також зазначає, що звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не було встановлено вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що перешкоджає відшкодувати йому моральну та матеріальну шкоду.

Крім того, судом не було враховано, що перебіг давності перервався, оскільки за його заявою 13 вересня 2017 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0003868 про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, оскільки саме ОСОБА_7 разом з іншою особою пошкодив його автомобіль.

Звертає увагу на те, що він та його представник просили суд надати час на підготовку до розгляду клопотання про закриття кримінального провадження, але суд проігнорував це, чим порушив його право на висловлення думки щодо заявленого клопотання, оскільки він не зміг своєчасно повідомити суд про існування вищевказаного кримінального провадження за ч. 1 ст. 194 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу потерпілого, в яких він зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін.
Від представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій він просить розглянути провадження за їх відсутності, та зазначає, що вимоги апеляційної скарги вони підтримують, просять її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не підтримала апеляційну скаргу потерпілого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та значила, що суд першої інстанції на підставі ст.ст. 284-288 КПК України невідкладно розглянув клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та з урахуванням позиції обвинуваченого обґрунтовано закрив кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду в заперечення проти апеляційної скарги зазначив, що з огляду на положення ст.ст. 284-286 КПК України та ст. 49 КК України для закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності необхідно лише щоб сплив строк давності, що має місце в даному випадку, оскільки пройшло вже більше 3 років з моменту вчинення злочину. Також зазначив, що звернення з таким клопотанням є правом обвинуваченого, а законом взагалі не передбачено такого критерію як передчасність звернення з клопотанням. Крім того, у відношенні обвинуваченого немає інших кримінальних проваджень, а за ч. 4 ст. 368 КК України на теперішній час суд першої інстанції продовжує розглядати кримінальне провадження, яке продовжує підтримувати потерпілий.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти поданої апеляційної скарги та погодився з доводами своїх захисників.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, обвинуваченого та його захисників, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Колегія суддів зазначає, що статтею 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину; протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Водночас, процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України.

Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

При цьому, частиною 4 статті 286 КПК визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КПК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , а саме ч. 1 ст. 190 КК України, було вчинено у березні 2014 року, і у відповідності до ст. 12 КК України його віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином, на час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 минуло більше 3 років з дня вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

З матеріалів кримінального провадження та аудіозапису судового засідання від 13 серпня 2019 року вбачається, що обвинуваченим та його захисником було подано клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а в судовому засіданні було з`ясовано думку учасників кримінального провадження сам обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої нереабілітуючої обставини, а прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання (а.с. 72-74).

В цьому ж судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 зазначив, що потерпілий підтримує раніше пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 4 ст. 368 КК України, від якого відмовився прокурор.

Враховуючи, що кримінальне провадження за ч. 4 ст. 368 КК України на теперішній час розглядається судом першої інстанції, а рішення за результатами його розгляду ще не прийнято, колегія суддів вважає, що вирішення питання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, жодним чином не порушувало права потерпілого на підтримання обвинувачення та відшкодування йому завданої шкоди, а також не було передчасним.

Крім того, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що застосування вказаних положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими, тобто положення ст. 49 КК України носять імперативний характер та в разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає неправильного застосування судом першої інстанції матеріального та процесуального законодавства, в тому числі, щодо негайного розгляду клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та ненадання потерпілому і його представнику часу на підготовку до його розгляду.
Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 13 червня 2019 року у справі № 51-10495км18 (єдиний унікальний номер 322/5602/13-к).
Крім того, зі змісту вищезазначених норм КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні, обов`язково в даному випадку з`ясовується лише згода або незгода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої обставини, яка, до того ж, не є реабілітуючою.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 травня 2019 року у справі № 51-8555км18 (єдиний унікальний номер 287/359/14-к).
Доводи апеляційної скарги про переривання строку давності у зв`язку з вчиненням ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, повністю спростовуються долученою захисником обвинуваченого до заперечення на апеляційну скаргу копією повідомлення слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 № 20152/50/2-2019 від 18 вересня 2019 року, з якого вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003868 від 13 вересня 2017 року, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, ОСОБА_7 по вказаному кримінальному провадженню до кримінальної відповідальності не притягався, обвинувальний акт у відношенні нього не складався та до суду не направлявся.
Отже суд першої інстанції із повним дотримання вимог кримінального процесуального закону розглянув клопотання обвинуваченого про звільнення від відповідальності, прийняв законне та обґрунтоване рішення, яким його клопотання задовольнив і закрив кримінальне провадження. Матеріали провадження свідчать, що у суду першої інстанції не було жодної підстави для прийняття іншого рішення.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4