07.10.2019 Справа № 756/1429/18
№ 756/1429/19
№ 1-кп/756/321/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0000348 від 16.01.2018 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль Київської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до обвинувального акту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 11.02.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, 25.04.2017 Управлінням поліції в метрополітені ГУ НП в м. Києві направлено до Печерського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000422 від 04.03.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
16.01.2018 приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12 на другому поверсі ТРЦ «Метрополіс», маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна з метою збагачення, зайшов до магазину тактичного одягу «True Guard», в якому здійснював свою підприємницьку діяльність ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу зняв з вітрини чорні тактичні рукавиці «Gold Weather» вартістю 380 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ), що належали підприємцю ОСОБА_5 , та сховав їх у ліву внутрішню кишеню куртки, у яку був одягнений у той день.
В подальшому, виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для закінчення таємного викрадення чужого майна, останній попрямував у бік виходу з магазину. Вийшовши з магазину з вкраденим товаром та не розрахувавшись за нього, ОСОБА_3 через декілька метрів від входу в магазин був затриманий очевидцями вчинення кримінального правопорушення, після чого було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського УП ГУНП в м. Києві.
Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, в разі доведення його до кінця, потерпілому ОСОБА_5 злочинними діями ОСОБА_3 було б завдано матеріальної шкоди на загальну суму 304 гривень 00 копійок (без ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно,скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.

Після проведення підготовчого судового засідання та перед початком судового розгляду у даному кримінальному провадженні, а саме 18 жовтня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , з одного боку, та потерпілим ОСОБА_5 , з іншого боку, було укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України. Примірник вказаної угоди про примирення було надано суду після оголошення прокурором обвинувального акту.

Сторони угоди про примирення та прокурор просять затвердити угоду та ухвалити вирок на підставі вказаної угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 після оголошення ним укладеної угоди пояснив, що угоду про примирення укладено за його особистою ініціативою, претензій матеріального характеру він до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що ніякі обставини кримінального правопорушення він не оспорює, згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він беззастережно визнає себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину, згоден і в змозі виконати визначене в угоді кримінальне покарання.

Відтак, обвинувачений погоджується з кваліфікацією його протиправних дій відносно таємно викраденого ним майна, належного підприємцю ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вчинений ним замах на крадіжку чужого майна дійсно є повторним, враховуючи вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно угоди про примирення сторони угоди також дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, судом встановлено та угодою передбачено, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_3 , а обставиною, яка обтяжує його порання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, був раніше судимий 11.02.2017 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який сплатив (зі слів). Відомостей про невиконання ОСОБА_3 зазначеного вироку суду не надано.На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
В ході судового розгляду з`ясовано, що Печерським районним судом м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000422 від 04.03.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_3 ще не розглянуто, судове рішення у вказаній судовій справі відсутнє.

Крім того, сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, щодо беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки. Про застосування положень ст. 76 КК України в угоді про примирення сторонами цієї угоди не зазначено, проте, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд має право з власної ініціативи покласти на обвинуваченого виконання обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України на період випробування.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 18 жовтня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , з одного боку, та потерпілим ОСОБА_5 , з іншого боку, та про можливість ухвалення вироку на підставі вказаної угоди.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18 жовтня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , з одного боку, та потерпілим ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1