Справа № 214/1583/19
1-кп/214/510/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дачного Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з 09 години 30 хвилин до 20 години 03 грудня 2018 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю належної уваги з боку ОСОБА_6 , а також відсутністю можливих свідків, розуміючи, що його дії носять таємний характер, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилось біля дивану у спальній кімнаті, яке належало ОСОБА_6 , а саме цифровий телевізійний приймач марки «OPERA HD-1002» чорного кольору, вартістю 206 грн. 33 коп., після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочинута підтвердив усі обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, при цьомуу вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо та не позбавляти волі, пояснивши при цьому, що зробив для себе належні висновки.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього судимості, відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений на цей час під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває, а також висновок судової психіатричної експертизи №28 від 14.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим психічним розладом не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість з порушенням поведінки, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на теперішній час застосування у відношенні нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а. с. 42-47, 69-74).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим вини, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак уважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на цей час під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває, в період вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим психічним розладом не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість з порушенням поведінки, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на теперішній час застосування у відношенні нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 572 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, цифровий телевізійний приймач «OPERA HD-1002» чорного кольору, який зберігається у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .