ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/130/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/93/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 01 лютого 2019 року,-

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Волиця Бережанського району Тернопільської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, не працюючий, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч.2 ст.76 КК України в період дії іспитового строку покладено на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 1144 грн. судових витрат та вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Згідно з вироком суду, 21 грудня 2018 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні маршрутного таксі №19, яке наближалось до зупинки громадського транспорту «Шота Руставелі», що по вул. Збаразька,10 в м. Тернополі, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник рукою в жіночу сумку ОСОБА_9 , звідки викрав належний їй гаманець чорного кольору із написом «PRETTYS COLLECTION We ARE Forever Friends» вартістю 213,00 грн., з грошовими коштами в сумі 151,00 грн. та 2 паперовими іконами, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. З викраденим майном ОСОБА_7 вийшов із салону маршрутного таксі №19 на зупинці громадського транспорту «Шота Руставелі», що по вул.Збаразька,10 в м.Тернополі.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 364,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування ним завданої матеріальної та моральної шкоди, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин внаслідок випадкових обставин, має на утриманні неповнолітню доньку та його майновий стан.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_9 , яка просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше не судимий, ніде не працює, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнав вину, щиро розкаявся, його відношення до скоєного злочину, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування такого з встановленням іспитового строку, і при відсутності обставин, що обтяжують покарання, правильно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімального, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину та думку потерпілої.

Нових пом`якшуючих обставин чи даних про особу обвинуваченого для призначення більш м`якого покарання, окрім тих, які суд врахував при застосуванні ст.75 КК України, обвинувачений в апеляційній скарзі не навів та в суд апеляційної інстанції не представив.

Окрім того, заміна покарання, до якого застосована стаття 75 КК, покаранням, яке належить відбувати реально, становить погіршення становища засудженого.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і за своїм видом є суворим, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх доводів необхідності призначення більш м`якого покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального закону, які були би підставами для зміни вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 01 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи