Провадження №1-кс/193/470/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
15 листопада 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка клопотання старшого слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженні за №0000257 від 11.06.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженні за №0000257 від 11.06.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
В обгрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що не встановлені особи всупереч встановленому порядку на протязі 2019 року, не маючи необхідних прав на землекористування, з порушенням вимог ст. 126 Земельного кодексу України, розділу 2 Закону України «Про оренду землі», умисно, з корисливих мотивів, самовільно використовують для вирощування сільськогосподарської культури земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності загальною площею 21,8 га, розташовану на території Вакулівської об`єднаної територіальної громади Софіївського району Дніпропетровської області.

В ході огляду місця події в рамках розслідування кримінального провадження встановлено, що земельна ділянка кадастровий № 020010208 на момент огляду по всій площі засіяна олійною культурою-соняшником. Згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ДПСФ №000040 від 06.08.1997 року право на використання даної земельної ділянки було надано ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 31 травня 2012 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто землі, що передавались на праві постійного користування останньому, не можуть передаватися в якості спадкового майна у постійне користування інших осіб на підставі виданого особі Державного акту, що узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові судової палати у цивільних справах №6-3113цс15 від 23.11.2016.
Згідно довідці №1399 від 10.05.2019 Вакулівської сільської ради вищезазначені землі перебувають у комунальній власності та у 2019 році будуть виставлені на аукціон для продажу права її оренди. Тобто на теперішній час вона обробляється без будь яких законних підстав.

20.06.2019 земельну ділянку кадастровий номер № 020010208, та посів зернових культур на вказаній земельній ділянці визнано в якості речового доказу.

Згідно ст.132 ч.2 КПК України, клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Присутніq у судовому засіданні слідчий, надав пояснення в обґрунтування клопотання, підтримав його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просить слідчого суддю його задовольнити.
Зацікавлена особа ОСОБА_7 проти клопотання заперечує, але той факт, що земельна ділянка не була переоформлена після смерті її батька не оспорює.
Вислухавши думку слідчого, зацікавленої особи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.131 ч.2 п.7 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ст.132 ч.5 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто може бути речовим доказом. Вищевказана земельна ділянка є безпосереднім об`єктом злочину по кримінальному провадженню, на якій відбулась подія злочину, і підтверджується незаконна обробка та використання останньої. Посіви сільськогосподарських культур, засіяні на зазначеній земельній ділянці, також являються доказом кримінального правопорушення та підтверджує факт використання земельної ділянки без законних на те підстав.

Згідно із ст.172 ч.2 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. З огляду на наведене суд вважає за доцільним проводити розгляд справи за відсутності інших учасників кримінального провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ст.170 ч.2 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ст.170 ч.3 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до ст.170 ч.6 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна, зважаючи на необхідність забезпечення збереження речових доказів по кримінальному провадженні та з метою забезпечення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що згідно до ст.174 ч.1 п.2 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженні за №0000257 від 11.06.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

- посів сільськогосподарських олійних культур на земельній ділянці розташованій поблизу с. Петропавлівка, Вакулівської сільської ради, Софіївського району, без кадастрового номера, яка з південної сторони межує із земельною ділянкою к/н :02:004:0088, та відноситься до категорії земель запасу, шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1