Ухвала
Іменем України
04 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 607/16468/19
провадження № 51-4950 ска 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року відносно ОСОБА_5

встановив:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) та накладено адміністративне стягнення із врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року без змін.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, а провадження у справі закрити.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Цей принцип закріплений у ст. 8 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду. При цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувана постанова до цього переліку не входить.

Таким чином, виходячи з положень ст. 294 КУпАП та ст. 424 КПК України оскаржувана постанова не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3