КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 та скасовано повідомлення слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000407 про підозру ОСОБА_7 в частині вчинення незакінченого, з причин, що не залежали від волі особи, замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що виходячи зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 , він вчинив замах на вбивство двох осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , водночас досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 будь-якої шкоди діями ОСОБА_7 заподіяно не було, а також у останнього був відсутній умисел на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Крім того, сам потерпілий ОСОБА_9 себе не вважає потерпілим у даному кримінальному проваджені, а тому в розумінні ст. 55 КПК України, не може набути статусу потерпілого, якщо він цього не бажає. Водночас виключення навіть однієї особи зі статусу потерпілого і встановлення відсутності умислу на його вбивство, виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника.
Так, прокурор зазначає, що слідчим суддею під час розгляду скарги захисника було взято до уваги лише показання потерпілого ОСОБА_9 , надані ним 28 січня 2019 року, та протокол проведеного з ним слідчого експерименту від 05 лютого 2019 року. При цьому, не надано жодної правової оцінки першочерговим показанням потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та протоколу слідчого експерименту, який було проведено з ними на другий день після події кримінального правопорушення, відповідно до яких потерпілі зазначили, що ОСОБА_7 20 жовтня 2018 року намагався їх вбити, а саме направив на них вогнепальну зброю і здійснив в їх бік три постріли, проте чудом в них не влучив, і вони залишилися живими.

На переконання автора апеляційної скарги за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22 жовтня 2018 у кримінальному провадженні № 0000407 від 20.10.2018, відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Разом з цим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 22 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незакінченому замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, та вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.
19 березня 2019 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області зі скаргою на повідомлення слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000407 про підозру ОСОБА_7 в частині вчинення незакінченого, з причин, що не залежали від волі особи, замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 13 травня 2019 року задоволено вказану скаргу захисника.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та те, що виключення навіть однієї особи із статусу потерпілого і встановлення відсутності умислу на його вбивство, виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо пред`явлення ОСОБА_7 необґрунтованої підозри за сказаними статтями КК України.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що на час подання і розгляду апеляційної скарги прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407, в рамках якого скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 , зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, відповідно до постанови слідчого від 05 вересня 2019 року.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , з урахуванням усіх викладених в ній доводів, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 та скасовано повідомлення слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000407 про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3334/2019 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1