УХВАЛА

20 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 01.03.2018 року відносно:

ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України;

ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, установив:
в ході розгляду кримінального провадження № 0000044 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, захисником ОСОБА_5 заявлений відвід судді ОСОБА_6 .

Він мотивований тим, що суддею ОСОБА_6 ухвалений обвинувальний вирок щодо осіб, діяльність яких пов`язана із її підзахисним та у подібних справах, за схожих обставин, нею призначались різні покарання, у зв`язку із чим є сумнів у її неупередженості та безсторонності.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечував, посилаючись на те, що підстав для відводу судді ОСОБА_6 немає.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За практикою Європейського суду з прав людини принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (п. 107, рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 жовтня 2013 року за заявою № 21722/11).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року за заявою № 4785/05).

Із наданих захисником доказів, не вбачається, що суддя ОСОБА_6 своєю поведінкою, висловлюваннями тощо, під час розгляду кримінального провадження виявляла упередженість до ОСОБА_4 .

З вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року вбачається, що він ухвалений без дослідження доказів, при цьому під час розгляду справи засудженими покази щодо ОСОБА_7 чи ОСОБА_4 не надавалась.

За таких обставин, підстав стверджувати, що суддя ОСОБА_6 сформувала думку щодо особи ОСОБА_4 та про обставини інкримінованого йому злочину, немає.

Суд зазначає, що правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 552/4932/17 від 13.12.2018 року не підлягає застосуванню, адже вона сформована за інших обставин, де безпосередні відносини між потерпілим та обвинуваченим досліджувались суддею в рамках іншої справи.

Вироки у справах № 357/13067/18, 752/10793/18, в яких суддя ОСОБА_6 призначала різні покарання, ухвалювались щодо різних осіб, з різними пом`якшуючими та обтяжуючими обставинами. Вони не свідчать про будь-яку зацікавленість судді ОСОБА_6 в результатах розгляду справи щодо ОСОБА_4 .

При цьому, суд зазначає, що правова позиція судді у інших справах не є підставою для відводу судді.

Таким чином, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява захисника не містить даних, які свідчать про наявність підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу судді ОСОБА_6 , у зв`язку із чим її слід залишити без задоволення.

Керуючись викладеним, ст.ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,

постановив:
заяву ОСОБА_5 про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складений та оголошений 21 серпня 2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1