Справа № 939/1943/19
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

13 вересня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 26 квітня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Грузія, громадянина Грузії, має посвідку на проживання на території України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

30 серпня 2019 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

За ухвалою судді від 03 вересня 2019 року підготовче судове засідання було призначено на 10 вересня 2019 року на 12 годину. 10 вересня 2019 року підготовче судове засідання у зв`язку із неявкою перекладача було відкладено на 13 вересня 2019 року на 12 годину.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що наприкінці лютого 2019 року (точна дата та час не встановлені) він вступив із ОСОБА_8 та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у попередню змову на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло.
З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 28 лютого 2019 року, приблизно, о 10-й годині, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 на автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 приїхали до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, перебуваючи за вказаною адресою, приблизно, о 10-й годині (точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, зайшли на подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму металопластикового вікна проникли всередину будинку, в той час як ОСОБА_8 , на виконання заздалегідь обумовленого плану злочинних дій залишився в автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_1 , спостерігати за обстановкою з метою попередження ОСОБА_7 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, про виявлення сторонніми особами їх спільних злочинних дій.
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись всередині будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, з корисливих мотивів та з метою збагачення за рахунок чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_9 , таємно викрав грошові кошти в сумі 30 000 гривень,обручальну каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 1620 гривень 66 копійок, каблучку виготовлену із золота 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1892 гривні 58 копійок, ланцюжок виготовлений із золота 585 проби, вагою 4 г, вартістю 3120 гривень 53 копійок, ланцюжок виготовлений із золота 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 946 гривень 29 копійок, хрестик виготовлений із золота 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1261 гривня 72 копійок, кулон виготовлений із золота 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1261 гривня 72 копійок, каблучку виготовлену зі срібла 925 проби, вагою 3 г, вартістю 33 гривні 30 копійок, що належать ОСОБА_10 .
Приблизно, о 10-й годині 05 хвилин 28 лютого 2019 року (точний час не встановлено), ОСОБА_8 , який на виконання заздалегідь обумовленого плану спільних злочинних дій, спостерігав за обстановкою, перебуваючи в автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_1 , навпроти подвір`я будинку повідомив по телефону ОСОБА_7 та невстановлену особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про те, що їх злочинні дії були помічені сторонніми особами. Після цього ОСОБА_7 , усвідомлюючи що його злочинні дії, розпочаті як крадіжка, були помічені сторонніми особами, діючи відкрито в умовах очевидності за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишили будинок АДРЕСА_2 з викраденим майном, та розуміючи, що за їх діями спостерігають ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою доведення злочину до кінця та заволодіння чужим майном, сіли в салон автомобіля "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , після чого, на зазначеному автомобілі зникли з місця події, чим заподіяли потерпілій майнову шкоду на загальну суму 40136 гривень 80 копійок.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_6 .

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта і звернувся з клопотанням, підтриманим обвинуваченим ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить чіткого формулювання обвинувачення, також обвинувальний акт був затверджений прокурором 28 серпня 2019 року, проте відомості про дату його складення слідчим відсутні, також відсутні відомості про кількість аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування, крім того, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування обвинувальний акт затверджено 27 серпня 2019 року, а згідно з обвинувальним актом його затверджено 28 серпня 2019 року.

Потерпіла ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлена належним чином.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Зазначені захисником адвокатом ОСОБА_5 недоліки обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не є такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

На даний час на розгляді в Бородянському районному суді Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 28 лютого 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншою особою цього злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 217 та 334 КПК України у разі необхідності матеріали кримінального провадження щодо декількох осіб можуть бути об`єднані в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив об`єднати ці провадження, думки захисника адвоката ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_4 , які поклалися на розсуд суду, враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні одного злочину, суд вважає за необхідне матеріали зазначених кримінальних проваджень об`єднати в одне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування на свідків, з метою надання ними неправдивих показів та матиме можливість інформувати невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка також причетна до вчинення цього злочину, про стан судового розгляду, та вчиняти інші дії щоб уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Вислухавши думку захисника адвоката ОСОБА_5 , який заперечував проти тримання ОСОБА_4 під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 жовтня 2019 року, і при цьому був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 120420 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання в Україні і може виїхати з території України, ніде не працює, під час досудового розслідування переховувався від органів досудового слідства, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжувати переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Водночас, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 120420 гривень (60 х 2007 гривень).
Також, враховуючи, що застава може бути внесена у будь-який момент, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 217, 314, 315, 316, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Бородянського районного суду Київської області на 20 вересня 2019 року на 12 годину.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 26 квітня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 28 лютого 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, об`єднати в одне провадження під № 360/1076/19 (1-кп/360/183/19).

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 12 листопада 2019 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 120420 (сто двадцять тисяч чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена в національній грошовій одиниці протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26268119, р/р - 8661, банк отримувача ГУДКСУ - Держказначейська служба України, м. Київ, код банку МФО ГУДКСУ - 820172).
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, які він зобов`язаний виконувати з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави, застава звертається в дохід держави.
Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_13