В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2019 Справа №607/23356/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003648 від 13 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2018 року о 10.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу кафетерію «Маяк», що за адресою м. Тернопіль вул. Мазепи, 1 виявив, що на місці парковки розташований транспортний засіб марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, і у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

З метою незаконного збагачення, обвинувачений ОСОБА_3 підійшовши до даного транспортного засобу марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, шляхом підбору ключа спробував відчинити автомобіль, і відчинивши, намагався завести даний транспортний засіб, проте ОСОБА_3 це не вдалось. Після чого обвинувачений викликав автомобіль служби таксі, для того, щоб буксирувати даний автомобіль у пункт прийому металобрухту, що по вул. Промислова, в м. Тернопіль. У той час, коли під`їхало таксі обвинувачений ОСОБА_3 пішов до нього, щоб взяти трос з метою буксирувати автомобіль. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , зачепив трос до автомобіля марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору та до автомобіля служби таксі. Після чого, водій автомобіля служби таксі ОСОБА_6 , не будучи обізнаним про те, що автомобіль викрадають, відбуксирував згаданий транспортний засіб, на вул. Лозовецьку в м. Тернопіль поблизу мосту, де залишив його, а обвинувачений ОСОБА_3 розплатився за послуги таксі та вони розійшлися.

11 грудня 2018 року близько 19.23 год обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував до ФОП ОСОБА_7 , який про незаконне заволодіння автомобілем марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору нічого не знав, та замовив евакуатор для транспортування вищезазначеного автомобіля до пункту прийому металобрухту, що по вул. Промислова, 20 в м. Тернопіль. Цього ж дня ОСОБА_8 приїхав та відбуксирував автомобіль, а обвинувачений ОСОБА_3 оплатив послуги водію евакуатора та вони розійшлись.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у сумі 21607,29 грн.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

25 листопада 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та визнав повністю суму завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоду.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Ч.4 вказаної статті також передбачає, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_9 25 листопада 2019 року надав письмову згоду прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, продовжений судом згідно ухвали від 14 листопада 2019 року до 13 січня 2020 року, суд вважає слід скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у залі суду негайно після оголошення вироку.

Також, у даному кримінальному провадженні 17 грудня 2018 року (справа № 607/26142/18) накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1989 року випуску, який зареєстрований за потерпілим ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження, розпорядження майном та який переданий на відповідальне зберігання особі, у власності якої перебуває - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи те, що на даний час відпала необхідність у вжитому заході забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що арешт накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2018 року на автомобіль марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_9 слід скасувати та повернути потерпілому.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 6.2-5/19 від 24 січня 2019 року в сумі 858 грн, судової технічної експертизи документів № 1.1-314/19 від 13 червня 2019 року в сумі 785 грн, а всього на загальну суму 1643 грн, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи речових доказів в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, продовжений судом згідно ухвали від 14 листопада 2019 року до 13 січня 2020 року - скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у залі суду негайно після оголошення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2018 року (справа № 607/26142/18) на майно, а саме на автомобіль марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1989 року випуску, який зареєстрований за потерпілим ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження, розпорядження майном та який переданий на відповідальне зберігання особі, у власності якої перебуває - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати.

Автомобіль марки «Ford Escort» модель «1.8D» державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1989 року випуску - повернути власнику ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 6.2-5/19 від 24 січня 2019 року в сумі 858 грн, судової технічної експертизи документів № 1.1-314/19 від 13 червня 2019 року в сумі 785 грн, а всього на загальну суму 1643 грн (одна тисяча шістсот сорок три гривні) в користь держави (УК у м Тернополі/м.Тернопіль/24060300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977726 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA5019002 код класифікації доходів бюджету: 24060300).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1