печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002953 від 10.07.2019, про накладення арешту на вилучене майно,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002953 від 10.07.2019, про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку квартири, в якій проживає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник Київської місцевої прокуратури № 6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено.
На підставі ч. 2 статті 170 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено за відсутності представника власника майна.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання, визнано можливим його розгляд у відсутність представника Київської місцевої прокуратури № 6. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Слідчим відділом Печорського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002953 від 10.07.2019 за ч. 1 ст. 307 КК України за фактом незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2019 року близько 22 год 50 хв за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, працівниками ППОП №2 було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого у правій кишені шортів було виявлено прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилось 16 згортків чорного кольору (всередині яких по одній таблетці блакитного кольору) та два згортки жовтого кольору (всередині яких по дві таблетки помаранчевого кольору),у зв`язку з чим останнього було затримано.

Після чого слідчим у ході затримання останнього за участі двох понятих було проведено обшук, перед початком якого на запитання чи має гр. ОСОБА_5 заборонені речі, той добровільно видав поліетиленовий пакет пазовим замком, в якому знаходилась 16 згортків чорного кольору та два згортки жовтого кольору, який було запаковано до сейф-пакету № 0050402. Окрім цього в ході затримання також було вилучено мобільний телефон марки Іphone 6, IMEI НОМЕР_1 із сім картою з номером телефону НОМЕР_2 , який було запаковано до прозорого поліетиленового пакету з пазовим замком, скріплено печаткою «Для пакетів» Печерського УП ГУНП у м. Києві з підписами слідчого та понятих.

Установлено, що за місцем проживання ОСОБА_5 зберігаються речі, які можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування було проведено невідкладний обшук в порядку ст. 233 КПК України в квартирі, в якій проживає ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: ноутбук марки «ASUS», модель R541U, S/N: G7NOCV8216828F, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету №ЕХР0317325.

Згідно з даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: квартири, за адресою: АДРЕСА_2 - відомості відсутні.

10.07.2019 вказані речі постановою слідчого залучено в якості речових доказів та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор вказує, що арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речового доказу..

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Разом з тим, матеріалами клопотання не підтверджено та прокурорм не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходжу з того, що прокурор не довів, що вилучене майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002953 від 10.07.2019, про накладення арешту на вилучене майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1