Справа № 202/5758/19
Провадження № 1-кс/202/8995/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення розумного строку закінчення кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про встановлення розумного строку закінчення кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року, відповідно до якого просив встановити розумний строк для закінчення кримінального провадження № 0000011 в один місяць з моменту винесення відповідної ухвали та зобов`язати прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, в межах цього строку вчинити одну з дій, передбачених ч.2 ст. 283 КПК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження, за наслідками розгляду клопотання прокурора про арешт майна, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Заявник зазначає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється вже досить тривалий час, протягом якого жодній особі не пред`явлена підозра, що в свою чергу порушує конституційні права ОСОБА_5 як власника майна з приводу вирішення питання щодо його майна в розумні строки.

Вищенаведене зумовило адвокат ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_5 з відповідним клопотанням про встановлення розумного строку закінчення кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Слідчому судді надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, наголошуючи на тому, що на даний час закінчити досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000011 від 27 січня 2018 року не вбачається можливим, оскільки Генеральною прокуратурою України підтримано запит СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області про міжнародну правову допомогу у вказаному кримінальному провадженні та центральним органом України 20 грудня 2018 року його направлено для організації виконання компетентним органам Держави Ізраїль та до теперішнього часу до прокуратури області матеріали виконання вищезазначеного запиту не надходили.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року, вважає що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення розумного строку закінчення кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 рокуне підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину /злочинів/. Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі ст.219 КПК України (до внесення змін до КПК України Законом України №2147а-VIII від 03.10.2017 року) починається і відлік строків досудового розслідування, персоніфікується кримінальне провадження - з`являється підозрюваний (ст.42 КПК України).

Відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону України № 2147а-VIII від 03.10.2017 року зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та практики Європейського суду з прав людини - слідчий суддя здійснює свої повноваження щодо забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки шляхом: своєчасного призначення справи до розгляду; проведенням судового розгляду у призначений строк; своєчасним виготовленням мотивованого судового рішення чи протоколу засідання з направленням їх сторонам чи ознайомленням з ними; повнотою здійснення суддею контролю за виконанням працівниками апарату суду своїх службових обов`язків, у тому числі з повідомлення осіб, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання; повнотою і своєчасністю прийняття суддею заходів відносно учасників процесу і інших осіб, спрямованих на недопущення їх процесуальної несумісності і процесуальної тяганини у справі; контролем судді за строками проведення експертизи, накладенням штрафів; відстроченням, що виникають з вини судової канцелярії чи інших адміністративних органів, тощо. Європейський суд з прав людини зазначив, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь суддів в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінального процесуального законодавства само по собі не суперечать чинному законодавству. Проте, якщо вказані дії призводять до порушення права особи на судочинство в розумний строк, заява про присудження компенсації підлягає задоволенню /справа «Екле проти ФРН» від 15 липня 1982 року, «Цимерман проти Швейцарії» від 13 липня 1983 року/. Відсутність достатньої кількості суддів, та їх перевантаженість не може бути виправданням збільшення строків судового розгляду (справа «Павлюлінець проти України» від 06 вересня 2005 року).

Таким чином, враховуючи зміст вказаних положень Кримінального процесуального Кодексу, слідчий суддя вправі встановлювати строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні, правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 114 КПК України, процесуального строку досудового розслідування не має.

Слідчий суддя не вправі зобов`язувати орган досудового розслідування у запропонований заявником спосіб вчиняти процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.01.2018 року, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями закону про кримінально-процесуальне законодавство.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, керуючись принципом законності, беручи до уваги те, що наслідком задоволення даного клопотання буде вихід слідчим суддею за межі своєї компетенції, доходжу висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого клопотання.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 28, 110, 114, 308, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення розумного строку закінчення кримінального провадження № 0000011 від 27 січня 2018 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 17 вересня 2019 року о 15:00 години.

Слідчий суддя ОСОБА_1