Провадження №: 1-кс/752/8647/19
У Х В А Л А

05.09.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, винесене заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000928 від 22 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, та ч. 4 ст. 190 КК України.

в с т а н о в и в:
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах гр. ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, винесене заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000928 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 13 червня 2019 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_7 повідомила про підозру гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кримінальним провадженням № 0000928, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

Адвокат вважає, що прокурором не дотримано вимоги ст.ст. 276-278 КПК України, що є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Посилається на те, що з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_6 сплило 2 (два) місяці, проте в кримінальному провадженні № 0000928 від 22.04.2019 відсутні докази, якими обґрунтовується повідомлена підозра, окрім суперечливих та неправдивих показань заявника ОСОБА_8 . Такий стан речей, за твердженням адвоката, грубо порушує порядок, встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, сторона захисту вважає, що у зазначеній підозрі відсутній логічний і зрозумілий зв`язок між підозрюваним та інкримінованим йому діянням, що не дозволяє встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями підозрюваного і наслідками, які в їх результаті настали, що дає підстави для твердження про відсутність складу злочину у його діях, повністю виключає можливість для встановлення наявності обґрунтованої підозри.

Із зазначених підстав особа, яка подала скаргу, просить скасувати повідомлення про підозру від 13 червня 2019 року у кримінальному правопорушенні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 22.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України щодо гр. ОСОБА_6 ; зобов`язати уповноважену особу внести відомості щодо скасування повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000928 від 22.04.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що в рамках зазначеного кримінального провадження, провадження щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - закрито, тому на даний час органом досудового розслідування зібрано докази які надані слідчому судді, а саме відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000928 та на даний час матеріали НСРД в рамках зазначеного кримінального провадження ще не розсекречені, тому при вирішенні питання про скасування повідомлення про підозру покладався на розсуд суду.

Слідчий ОСОБА_5 при вирішенні питання про скасування повідомлення про підозру покладався на розсуд суду.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000928 від 22.04.2019, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

22 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України. В подальшому кваліфікація була змінена на ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з короткого викладу обставин, зазначених у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, гр. ОСОБА_6 , який має статус адвоката, надавав правову допомогу в іншому кримінальному провадженні та під час цього в нього виник умисел на заволодіння грошовими коштами гр. ОСОБА_8 , який є співзасновником суб`єкта господарювання, яке було учасником іншого кримінального провадження.

13 червня 2019 року заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому матеріали кримінального провадження № 0000928, відповідно до постанови прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного буро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 25.06.2019 р. були скеровані за підслідністю до Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Згідно даного повідомлення ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 23.05.2019 одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США (згідно з курсом Національного банку України станом на 23.05.2019 було еквівалентно 263 046,98 грн.) як неправомірну вигоду за не притягнення службових осіб ТОВ «ФК «Тандем- Фінанс» до кримінальної відповідальності та невжиття відповідних заходів забезпечення у кримінальному провадженні № 0000099.

11.06.2019 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про можливість вирішити вказане вище питання та необхідність передання ОСОБА_8 решти грошових коштів - 90 000 доларів США як другої частини суми неправомірної вигоди для подальшого її передання ОСОБА_10 .

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 12.06.2019 під час зустрічі одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 90 000 доларів США (згідно з курсом Національного банку України станом на 12.06.2019 було еквівалентно 2 366 905,5 грн.) як неправомірну вигоду за не притягнення службових осіб ТОВ «ФК «Тандем- Фінанс» до кримінальної відповідальності та невжиття відповідних заходів забезпечення у кримінальному провадженні № 0000099.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України, а саме в тому, що він своїми діями вчинив підбурення до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто обіцяє та надає таку вигоду, та в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, та заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Разом з тим, в спростування підозри, адвокат зазначає, що між гр. ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 10/05-19 від 10.05.2019, тому сплачені кошти є частиною гонорару за надання такої допомоги.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію, ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії » (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до вимог ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Нормами ст. 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони захисту, що повідомлення гр. ОСОБА_6 про підозру від 13 червня 2019 року, а саме в стислому викладі фактичних обставин кримінального правопорушення містить суперечливі відомості щодо дій гр. ОСОБА_6 під час вчинення злочину. Оскільки фактичні дані, які наводить у заяві про злочин ОСОБА_8 , є суперечливими, сумнівними та протирічать іншим обставинам по справі.

Також, з матеріалів кримінального провадження № 0000928 вбачається, що докази щодо винуватості ОСОБА_6 грунтуються лише на показах заявника (свідка) ОСОБА_8 , проте не проведено жодної слідчої дії, яка б підтвердила відомості, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Також, в рамках зазначеного кримінального провадження жодна особа не набула статусу потерпілого.

Також, слідчий суддя приймає до уваги факт того що між гр. ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 10/05-19 від 10.05.2019, тому сплачені кошти можуть бути частиною гонорару за надання такої допомоги.

Таким чином, прокурором не встановлено об`єктивні дані, що дозволяють обгрунтовано припустити вчинення гр. ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, не надано належної правової оцінки сукупності зібраних під час досудового розслідування доказів. Повідомлена гр. ОСОБА_6 підозра не відповідає стандарту доказаності, встановленому для даного процесуального рішення практикою ЄСПЛ, що дозволяє необгрунтовано застосовувати до підозрюваного заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й пов`язані із застосуванням примусу. Передчасність та необґрунтованість повідомленої підозри підтверджується також і тим, що протягом досудового розслідування, яке тривало два місяці, не зібрано жодних нових доказів, які б підтверджували наявність складу злочину в діях ОСОБА_6 та надавали достатньо підстав для обґрунтування його процесуального статусу як підозрюваного в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000928, враховуючи думку прокурора та слідчого, які при вирішенні питання про скасування повідомлення про підозру покладались на розсуд суду, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, та ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000928 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 квітня 2019 року та зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, та ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім того, скасування повідомлення про підозру згідно кримінального процесуального законодавства не позбавляє орган досудового розслідування, слідчого/прокурора можливості виправити недоліки, встановлені в ухвалі слідчого судді про скасування підозри, зазначити беззаперечні факти та зібрані докази й вручити повідомлення про підозру повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 2, 3, 7, 29, 42, 68, 111, 208, 209, 276, 277, 278, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, винесене заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000928 від 22 квітня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000928 від 22.04.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України - скасувати.
Зобов`язати уповноважену особу внести відомості щодо скасування повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000928 від 22.04.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4. ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1