У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2019 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0014960 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тучин Гощанського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого ФОП « ОСОБА_6 », військовозобов`язаного, учасника бойових дій, розлученого, маючого на утримані малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження у наступному складі: головуючий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілий та представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення підготовчого судового розгляду без участі потерпілої та представника потерпілого.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження заперечував, заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватися судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Вказані вимоги закону органом досудового розслідування не виконані.

Зокрема, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 зазначено лише, що встановлено досудовим розслідуванням із заначенням кваліфікації злочину, який на думку органу досудового розслідування вчинив ОСОБА_5 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором взагалі не було висунуто у відповідності до вимог кримінального процесуального закону обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, якому фактично під час досудового розслідування оголошено лише підозру, що дає підстави вважати, що цим процесуальним рішенням ОСОБА_5 до теперішнього часу має процесуальний статус підозрюваного.

Крім того, зазначені в обвинувальному акті органом досудового розслідування обставини вчинення злочину ОСОБА_5 не містять повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення. Деталі ж вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Так, при зазначенні в обвинувальному акті правової кваліфікації міститься посилання на наявність в діях обвинуваченого однієї з кваліфікуючих ознак складу злочину, передбаченого ст.187 КК України, - погроза застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Разом з тим, в обвинувальному акті не вказано, в чому саме вона полягала та відносно кого з потерпілих була застосована.

Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.

Однак в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 взагалі не зазначено деталі способу вчинення злочину проникнення до приміщення магазину АЗС «Лукойл», що також є кваліфікуючою ознакою інкримінованого злочину.

Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню та перевірці їх доказам під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту. Наведене також позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в порушення ч.2 ст.291 КПК України не містить формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п.13 ч.1 ст.3, ст.110 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 91, 109, 110, 291, 293, 314, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання сторони захисту задовольнити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0014960 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, - повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, направити керівнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 10-15 годині 08 листопада 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Головуючий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_3