ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/85/19 Справа № 185/977/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 у кримінальному проваджені № 0000245 та № 0000258, -

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дача, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 жовтня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років один місяць. 02 листопада 2017 року звільнений з державної установи «Роменська виправна колонія № 56» по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком один рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком три роки, з іспитовим строком один рік.
Зобов`язано ОСОБА_7 , у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком чинності не обирався.
Вирішено долю речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.
Приблизно о 14.50 год. 22.01.2018 року ОСОБА_7 знаходився у торговому відділі магазину «Varus», який розташований за адресою: місто Павлоград, вулиця Челюскінців, 14А, де викрав пляшку пива, пляшку горілки, банку молока згущеного, пляшку вина. Поклавши вказані товари до куртки, він безперешкодно проніс вказаний товар через касу магазину, чим спричинив ТОВ «Омега ЛТД», майнову шкоду на суму 207,16 грн.
Також ОСОБА_7 близько 16:00 год. 22.01.2018 року, знаходився в магазині «АТБ - Маркет» по вул. Центральній 61/1 в м. Павлоград, повторно, таємно взяв пляшку рому , спричинивши ТОВ «АТБ - Маркет» матеріального збитку на загальну суму 275 грн. 76 коп., однак не зміг довести злочин до кінця по причинам, які не залежали від його волі, остільки був затриманий з викраденим майном працівником охорони магазину.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вирок, в частині призначення покарання скасувати, внаслідок на його думку, м`якості покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді арешту на строк 6 місяців. В іншій частини вирок залишити без змін.
Прокурор вважає, що звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованим та невмотивованим.
Вказує, що судом під час прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, без належної правової оцінки залишилися дані про те, що ОСОБА_7 раніше, знову вчинив вказані крадіжки. Посилається, що ОСОБА_7 характеризується негативно.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказавши, що обвинувачений вже реально відбуває покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, та доведеність його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, є вірними, ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і які ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, тому згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Наведені доводи в апеляційній скарзі прокурора про те, що ОСОБА_7 дійсно раніше був засуджений, в тому числі за скоєння крадіжок, та знову скоїв корисливі злочини заслуговують на увагу. Є слушною і думка прокурора, що ОСОБА_7 характеризується з негативного боку, страждає на синдром залежності внаслідок вживання алкоголю. Тому ОСОБА_7 слід було б призначити покарання без застосування ст. 75 КК України.

Але, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_7 вже відбуває реальне покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року, яким покарання, призначене обвинуваченому за даним оскаржуваним вироком, вже зараховано в строк остаточно призначеного покарання. Обвинувачений у зв`язку з цим вже тримається під вартою та відбуває покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив вищевказане в апеляційному суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

За таких обставин колегія суддів вважає, що на теперішній час призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 6 місяців, як про це йде мова в апеляційній скарзі прокурора, є недоцільним.

Відтак колегія суддів вважає за необхідне вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4