ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1076/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/913/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 152 КК України

У Х В А Л А
іменем України
07 жовтня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000434за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,-
в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Цією ухвалою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк тримання під вартою на 2 місяці з 07.08.2019 року по 07.10.2019 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, за який законом передбачено безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, потерпілою від злочину є неповнолітня особа. Ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, чи продовження злочинної діяльності - не зменшились, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу скасувати, та обрати щодо обвинуваченого менш суворий запобіжний захід у виді особистої поруки, посилаючись на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину є необґрунтованою, він своєї вини не визнає, судом не розглянуто питання про можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу. Вважає, що прокурором не доведено ризики, які б виправдовували тримання обвинуваченого під вартою, оскільки останній має стійкі соціальні зв`язки, родину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проходить військову службу, має незадовільний стан здоров`я.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Обвинуваченому, його захисникам та іншим учасникам апеляційного розгляду належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції від вказаних учасників судового провадження не надходило.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , його захисники підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Оцінка Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.
Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області суді перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
07.08.2019 року проведено підготовче судове засідання, за результатами якого кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду апеляційним судом не перевіряється і встановлення його вини відноситься до компетенції суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри колегія суддів до уваги не приймає.

Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційний суд погоджується з цим висновком суду першої інстанції і вважає, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі до 12 років щодо неповнолітньої особи, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливість переховування від суду.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що суд на даній стадії закінчив підготовку кримінального провадження до судового розгляду, тобто суд ще не розпочав судовий розгляд, під час якого будуть досліджуватись докази, що породжує ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілу, яка є неповнолітньою особою та свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб.

Посилання апелянта на те, що обвинувачений має родину, постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я, є інвалідом 2 групи, проходить військову службову за контактом та військова частина може поручитись за нього, не зменшує вказаних ризиків.

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Разом із тим, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 2 місяці суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до положень ч 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Всупереч вказаним нормам закону суд продовжив строк тримання обвинуваченого під вартою на 2 місяці, що перевищує 60 днів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Виходячи наведеного, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційних вимог та змінити ухвалу суду в частині обчислення строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, п.3 ч.1 ст. 409, п.4 ч.1 ст.408, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці з 07.08.2019 по 07.10.2019 року, змінити.

Вважати продовженим строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою на 60 днів, а саме з 07.08.2019 року по 05.10.2019 року включно.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2