Провадження №: 1-кп/752/246/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003502, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 119 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вчинив вбивство ОСОБА_9 через необережність за наступних обставин.

28.04.2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу кафе «Мері», що розташовано за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 17, побачив раніше не знайомого ОСОБА_9 , який в цей час відпочивав разом із своїми знайомими на території вищевказаного кафе та який, на думку ОСОБА_5 , був схожий на чоловіка, який раніше завдав йому тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 , та без попередження останнього, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті (хоча маючий можливість це передбачити, діючи з більшою обачністю), навмисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_9 , від чого той впав на поверхню підлоги та вдарився потилицею, та як наслідок отримав комплекс ушкоджень, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких 03.05.2017 року у лікарні помер.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 119 КК України, - вбивство вчинене з необережності.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення. В своїх показаннях відмітив, що подія відбулася 28.04.2017 року ввечері в кафе на вул. Васильківська, 15 в м. Києві. Потерпілий перебував в компанії в складі 3-4 чоловік, які випивали. З потерпілим він раніше не був знайомим. Коли він проходив поряд, маючи намір придбати цигарки, потерпілий, яким виявився ОСОБА_10 , сказав: «що козел, мало отримав раніше, чого сюди приперся» і замахнувся на нього. Відмічає, що на цьому ж місці попередньо його побили незнайомі і він зробив висновок, що це саме зробив потерпілий, який і висловився грубо відносно його приходу та почав замахуватися. У відповідь він вдарив кулаком в обличчя потерпілого, від чого той впав на бік, однак не бачив, щоб піднімався. Підлога була бетонна. В цей час компанія накинулася на нього, почалася бійка, можливо він у відповідь також наносив їм удари. Перебував у тверезому стані. Його відтягнув син і вони пішли додому. Про те, що сталося з потерпілим і про його смерть, йому стало відомо через певний час, після того, як його затримали. Не міг подумати, що так станеться, це просто збіг обставин, тому і не цікавився станом здоров`я потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у родичів. Матеріальну та моральну шкоду повністю відшкодував в ході судового розгляду, просить не позбавляти волі реально.

Свідчення обвинуваченого по суті були підтверджені допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , сином обвинуваченого, який відмітив, що 28.04.2017 року разом з батьком направлялися додому та зупинилися купити цигарки. Батько пішов до ларька, де перебувало декілька молодих людей, які йому перешкоджали пройти. Одного з них батько вдарив і той впав на бік, почалася сутичка. Він втрутився і витягнув батька, який був в оточені п`яних людей, після чого вони направилися додому. Напередодні батька в цьому місці побили невідомі люди. Батько був тверезий, у нього поганий зір.

Потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 28.04.2017 року син пішов на роботу та не повернувся. Наступного дня зателефонували та повідомили, що син в комі та перебуває в лікарні. Однак за прізвищем ОСОБА_12 , в лікарнях куди телефонувала, його розшукати не змогла. Пізніше повідомили, що він під іншим прізвищем і його впізнала дочка. Проживала з сином і вели спільне господарство. Є ще дочка та зять, які живуть окремо. Щодо покарання покладалася на розсуд суду, однак хотіла, щоб була відшкодована шкода в зв`язку з цим звернулася з цивільним позовом.

Уже в ході судового розгляду потерпіла, через свого представника, враховуючи повне відшкодування, звернулася до суду з заявою про відмову від позовних вимог, крім того просила у своїй заяві не застосовувати до обвинуваченого покарання у виді обмеження або позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України. Крім того, при уточненні на вимогу суду, представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 відмітив, що в зв`язку з повним відшкодуванням завданих потерпілій збитків, провадження в частині цивільного позову слід закрити.

Крім повного визнання ОСОБА_5 своєї винності, додатково винність обвинуваченого підтверджується:

висновком експерта № 1087/2, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми. При проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_9 було виявлено: забійні рани та крововиливи в м`які тканини голови, в поєднані з переломом лівої верхньої щелепи, лінійним переломом тім`яних кісток та правої скроневої кістки, - епі та субдуральна гематомами над правою півкулею мозку. Вищевказаний комплекс ушкоджень виник від дії тупого предмета (-ів) за понад 3 доби до настання смерті та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (т.1 а.с.18-23);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в якому відображено, що свідок ОСОБА_13 серед інших впізнав саме ОСОБА_5 , як особу яка нанесла удар ОСОБА_14 (т.1 а.с.39-40);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_13 , який на місці детально розповів та показав про те, як обвинувачений наніс удар потерпілому ОСОБА_15 (т.1 а.с.80-88);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , який на місці детально розповів та показав про те, як наніс удар потерпілому ОСОБА_15 (т.1 а.с.71-75);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 , який на місці детально розповів та показав про те як розвивалася події між його батьком та ОСОБА_16 , як наніс удар потерпілому ОСОБА_15 (т.1 а.с.76-80).

Аналізуючи вище зазначені докази, які є належними та допустимими, як кожен окремо так і в сукупності, суд при йшов до висновку про доведеність винності обвинуваченого.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне та добровільне відшкодування завданого збитку, а також та обставина, що обвинувачений має інвалідність 3 групи довічно.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, враховуючи обставини вчинення злочину, поведінку потерпілого, яка передувала події та обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення та потерпілої, щодо призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, ряд пом`якшуючих покарання обставин, відмічених вище, та відсутність обтяжуючих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 закрити, в зв`язку з відмовою позивачки від позову.

Керуючись ст.ст. 370,373, 374, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 119 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки визначені ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 закрити, в зв`язку з відмовою позивачки від позову.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_17