Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1234/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 12 червня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000304 за ч. 1 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_10 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 грн.

Згідно вироку, 28.05.2017 близько 02 год. біля воріт домогосподарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 ОСОБА_10 вчинив хуліганство, - достовірно знаючи, що в будинку ОСОБА_7 знаходяться малолітні діти, почав безпідставно голосно кричати, стукати ногами по дерев`яних воротах та виражатися нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_7 . Внаслідок цих дій ОСОБА_10 було порушено спокій родини ОСОБА_7 в нічний час, перервано їх сон та порушено спокій, діти тривалий час перебували в стресовому стані, погіршився стан здоров`я малолітньої ОСОБА_11 , яка тривалий час перебувала в стресовому стані та проходила лікування.

Продовжуючи вказані хуліганські дії, ОСОБА_10 шляхом прикладання сили рук відламав верхні частини двох дерев`яних штахетин, вартістю 16,32 грн., якими огороджено територію домогосподарства ОСОБА_7 та кинув їх в сторону будинку останнього. Після чого, без розриву в часі, ОСОБА_10 підійшов до дерев`яної огорожі сусіднього домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 , та шляхом прикладання сили рук вирвав дві дерев`яні (дубові) штахетини, які кинув в сторону будинку ОСОБА_7 , пошкодивши плиту ДВП з лицьової сторони будівлі вартістю 53,22 грн., тим самим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 69,54 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 ставить питання про скасування вироку та закриття провадження у справі за відсутністю складу злочину. Посилається на недоведеність винності ОСОБА_10 у вчиненні хуліганства. Твердить також про відсутність хуліганського мотиву у діях обвинуваченого, оскільки його дії були пов`язані із протиправними діями ОСОБА_7 , який у той же час та у тому ж місті умисно заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження. Також вказує на неправильну оцінку доказів судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора, представника потерпілих та потерпілого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_10 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, та кваліфікацію цих дій за ч. 1 ст. 296 КК України, - є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю допустимих та достовірних доказів, повно досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду.
Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини хуліганства підтверджуються сукупністю наведених у вироку показань: потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ; даними протоколів огляду місця події та слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_7 .
У справі поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_10 , за вказаних у вироку обставин в нічний час поблизу домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок та спокій родини потерпілих, що спали з відкритими вікнами, голосними викриками нецензурною лайкою та шумом протягом тривалого часу, ламав штахети та кидав їх у двір потерпілих.
З врахуванням цих та інших доказів суд обґрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_21 про те, що він не мав умислу на хуліганство.
Можлива причетність потерпілого ОСОБА_7 до заподіяння обвинуваченому ОСОБА_21 тяжкого тілесного ушкодження під час вміняємого у провину ОСОБА_22 хуліганства буде перевірятися судом в іншому кримінальному провадженні, окремий розгляд якого не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не перешкодило суду встановити доведеність обвинувачення у даній справі.
Невиявлення пошкоджень плити ДВП при первинному огляді місця події та невизнання штахет речовими доказами не спростовують правильності висновків суду першої інстанції з врахуванням сукупності вищевказаних доказів у даній справі.
Тому доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність винності обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину є необґрунтованими.
Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчиненню нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку не має.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_10 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з 03.10.2019.
Судді: