Справа № 582/813/19
Провадження № 1-кп/581/44/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження №0000033, внесене до ЄРДР 17 лютого 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Мар`їно Краснопільського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на «Д» обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, інвалідності не маючого, раніше судимого: вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (штраф сплачений 21 листопада 2018 року),

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

1. 04 грудня 2018 року близько 21 год. 00 хв., йдучи до місця свого проживання ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_3 , вирішив скоїти крадіжку із домогосподарства, розташованого за адресою в АДРЕСА_4 . З метою викрадення майна ОСОБА_4 зайшов через вхідну хвіртку, яка на той час була не зачинена, на подвір`я вищевказаного будинку, володільцем якого є ОСОБА_5 . Переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно, повторно, у відсутності власника господарства та сторонніх осіб ОСОБА_4 , руками вийняв скло з вікна та через віконний отвір, що утворився проник до приміщення коридору вищевказаного будинку. Надалі ОСОБА_4 , витягнув металеву скобу з дверей, які розділяли вхідний коридор з іншими житловими кімнатами, та проник всередину вищевказаного будинку.

Зайшовши до кімнати-зали, ОСОБА_4 помітив згорнутий килим коричнево-чорного кольору, приблизним розміром 3х4 метри, який стояв з правого боку від вхідних дверей. Оглянувши вищевказаний килим, ОСОБА_4 вирішив забрати його собі. Зайшовши до кімнати-спальні, та, оглянувши її, ОСОБА_4 помітив на стіні, килим червоно-білого кольору, приблизним розміром 2х3 метри, який був закріплений на стіні за допомогою петель на цвяхи. Ставши на стілець, останній зняв даний килим зі стіни, скрутив у рулон та відніс до кімнати №2, де вже стояв коричнево-чорний килим. Після цього, ОСОБА_4 узяв килим коричнево-чорного кольору та відніс до коридору будинку. Поставивши його до стіни, ОСОБА_4 відкрив замок вхідних дверей з середини будинку та виніс килим коричнево-чорного кольору на вулицю, а саме: на город, який розташовувався за будинком. Потім ОСОБА_4 , так само виніс на вулицю і килим червоно-білого кольору. Залишивши килими на городі, останній повернувся до житлового будинку ОСОБА_5 , для того щоб зачинити двері та залишити їх в такому вигляді як вони були. У подальшому ОСОБА_4 , покинувши будинок, вийшов на город, взяв килим розміром 3х4 метри та поклав його собі на плечі, а килим розміром 2х3 метри, взяв під руку та попрямував у бік свого будинку, через городи інших місцевих жителів, щоб його ніхто не побачив.

У такий спосіб, ОСОБА_4 , діючи таємно, викрав особисте майно ОСОБА_5 , яке знаходилось у кімнатах належного йому будинку, а саме: килим «Silver» коричнево-чорного кольору, розміром 310x400 см., вартістю 2233 грн., та килим червоно-білого кольору, розміром 280x168 см, вартістю 1217 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3450 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Позиція обвинуваченого щодо сутності пред`явленого обвинувачення

2. Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, провину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю та підтвердив під час допиту в судовому розгляді всі фактичними обставинами, викладені в обвинувальному акті, повністю погодившись із сутністю сформульованого обвинувачення. Додатково суду показав про те, що він дійсно 04 грудня 2018 року в сел. Недригайлів проник до будинку потерпілого через вікно (вікно відчинив витягнувши скло руками), потрапивши всередину у житловому приміщенні, він викрав два килими (один найбільший килим розміщувався в кімнаті-залі, менший у кімнаті-спальні). Викрадене майно почергово виніс на город, розміщений поряд з будинком, та в подальшому переніс до будинку за місцем свого проживання, розстеливши їх на підлозі, щоб діти його співмешканки не ходили по холодній підлозі, через певний час майно були вилучено співробітниками поліції по місцю його проживання. Підтвердив, що він розкаюється у вчиненому, він не оспорює вартість викраденого майна, зазначений злочин вчиняв він сам, ніхто йому не допомагав проникати до будинку, об`єкт посягання обрав сам, два килими відніс особисто, узявши довший килим на плече, менший під руку.

Позиція потерпілого по справі

3. Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суворо не карати обвинуваченого через повернення йому викраденого майна.

Висновки суду

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України) суд дійшов висновку про недоцільність досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про цього не заперечували присутні учасники судового провадження, які підтвердили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням зібраних даних, які характеризують його особу.

5. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в межах скороченого порядку дослідження доказів, керуючись законом, оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у даному провадженні вважає, що стороною обвинувачення доведена:

подія кримінального правопорушення та всі елементи складу нижчекваліфікованого складу злочину та об`єкта посягання, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, що встановлені судом з показань обвинуваченого та матеріалів обвинувального акту;

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини у виді прямого умислу та корисливий мотив протиправних дій обвинуваченого.

6. Ураховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, викладеному в обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, пересвідчившись в істинності такої позиції сторін кримінального провадження, суд уважає, що факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), за обставин, викладених у п. 1 даного вироку, є доведеним, а його вищенаведені дії слід кваліфікувати за частиною третьою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначення покарання за вчинений злочин

7. При призначенні покарання ОСОБА_4 обставинами, які його пом`якшують, судом розглядаються визнання винуватості в інкрімінованому йому злочині, активне сприяння розкриттю злочину (надання зізнавальних показань в ході досудового розслідування та судового розгляду).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

8. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини третьої статті 185 КК України не передбачає альтернативних видів основних та додаткових покарань, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України, є тяжким злочином та форму вини у виді прямого умислу, а також наявність корисливого мотиву у вищевказаному діянні;

- наслідки та обставини вчиненого злочину (спосіб проникнення до житла, обставини відшукання майна потерпілого, яке знаходилось в різних приміщеннях житлового будинку), стадію вчинення діяння (закінчений злочин), одноепізодність злочинної діяльності, викрадення незначною за кількістю та вартістю майна потерпілого), вчинення тяжкого злочину у період незнятої та непогашеної судимості за вчинення крадіжки без кваліфікуючих ознак, що свідчить про схильність обвинуваченого до періодичного вчинення злочинів проти власності;

- особу винуватого (є офіційно непрацюючим, не є особою з інвалідністю), його 25-річний молодий вік, матеріальний та сімейний стан (не має офіційного і постійного джерела доходів, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу із жінкою, утримує двох дітей, народжених його фактичною дружиною не від нього, стан здоров`я (інвалідності не має, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває), є військовозобов`язаним, наявність непогашеної судимості за злочин середньої тяжкості;

- наявність у обвинуваченого постійного місця проживання без реєстрації в с. Березняки Недригайлівського району та нейтральні характеристики по місцю його фактичного проживання, наявність у нього зареєстрованого місця проживання в с.Тур`я Краснопільського району Сумської області, відсутність державних нагород і почесних звань;

- установлені органом пробації високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину та середній ризик його небезпеки для суспільства;

- наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого;

- позицію потерпілого про незастосування до обвинуваченого суворого покарання.

9. У зв`язку із чим, суд уважає, що обвинуваченому з метою його виправлення та переосмислення власної протиправної поведінки й для попередження вчинення нових злочинів слід призначити покарання, яке пов`язане з тримання обвинуваченого в умовах ізоляції, тобто у виді арешту на строк шість місяців, із переходом до іншого, більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, застосувавши норму ч.1 ст.69 КК України.

Для призначення покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у даному провадженні суд окремо ураховує вищеустановлені пом`якшуючі покарання обставини, також відомості про особу обвинуваченого (він є особою молодого віку, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу із жінкою, утримує двох неповнолітніх дітей, не має офіційної роботи та не працює по отриманим спеціальностям (муляр-штукатур, плиточник-облицювальник), а також наявність обставин, які істотно знижують тяжкість вчиненого злочину (незаявлення потерпілим цивільного позову у даній справі про відшкодування матеріально та моральної шкоди, незавдання викраденому рухомому майну та житлу потерпілого істотної шкоди (незначне пошкодження дверей та вікна при проникненні всередину приміщень, нетривале користування обвинуваченим викраденими килимами), відсутність умислу на збут викраденого майна з подальшим його використанням у домашньо-господарських цілях), позасудове повернення викраденого майна потерпілому у стані, придатному для його подальшого використання за призначенням, незначна вартість та кількість викраденого майна, яке не було новим, а перебувало у користуванні ОСОБА_5 ).

10. На думку суду, призначене за даним вироком ОСОБА_4 основне покарання є співмірним з протиправним діянням, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи суворості, чи недостатнім для досягнення мети самого покарання. Аналогічний за своєю суттю висновок суду узгоджується із мотивом Європейського суду з прав людини з приводу подвійної мети кримінального покарання, згідно з яким «кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів (п.102 рішення цього суду у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

11.Цивільний позов по справі не заявлявся. Наявні процесуальні витрати по справі, які складаються з витрат на залучення експерта на стадії досудового розслідування, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

12. Речові докази, відповідно до вимог ст.100 КПК України, які передані на зберігання потерпілому, залишити останньому як їх власнику.

13. ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з певними обмеженнями, строком дії до 16 серпня 2019 року, до набрання даного вироку законної сили слід продовжити дію даного запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368,370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за цим законом із застосування ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання даного вироку законної сили залишити незмінним у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього тих обов`язків, які визначені ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20 червня 2019 року (справа № 582/809/19).

Речові докази: килим «Silver» коричнево-чорного кольору, розміром 310x400 см. та килим червонобілого кольору, розміром 280x168 см, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому, як їх законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати по залученню експерта в розмірі 471 грн. 03 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1