УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення судового розгляду

27 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
провівши в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002202 від 12.09.2019 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження № 0002094, за обвинуваченням 0002202 від 12.09.2019 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду оскільки, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Згідноч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави та подальшому покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, 16.09.2019 року ОСОБА_4 звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави, просить клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 14.09.2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 76 840 грн. та подальшого покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк дій ухвали до 10.11.2019 року. 16.09.2019 року ОСОБА_4 звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 16.09.2019 року (справа № 335/10171/19, 1-кс/335/6402/2019), в рамках кримінального провадження № 0002202 від 12.09.2019 року, та передачу майна на його відповідальне зберіганняпосилаючись на те, що арештований автомобіль зберігається на внутрішньому дворі Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, постійно піддається негативним впливам кліматичним чинників, крім того, постійне перебування автомобіля в нерухомому стані впливає на його стан та призводить до втрати експлуатаційних властивостей, також зазначив, що транспортний засіб потрібен для особистих потреб (відвозити дитину до школи та відвідування лікаря). Також, посилаючись на те, що перебування іншого майна у органу досудового розслідування обмежує його права, просив клопотання задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 16.09.2019 року накладено арешт на майно, вилучене 12.09.2019 року у кримінальному провадженні №0002202 під час проведення обшуку автомобіля «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 , а саме: свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) транспортного засобу «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ключі від автомобіля «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 955 гривень (купюри номіналом 500 гривень 1шт., 200 гривень 2 шт., 50 гривень 1 шт., 5 гривень 1 шт.; чоловічу барсетку «Аnil», чорного кольору з банківською карткою «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Нокіа», IMEI1 НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 , з встановленою сим-картою оператора мобільно зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_7 ; зв`язку ключів в кількості 8 одиниць з брелком; смартфон «Самсунг», модель «С8», чорного кольору, з встановленою сим-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», № НОМЕР_8 та встановленою сим-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell», номер та IMEI не встановлено; автомобіль «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 (№ 1N4BZOC4GC308939); відеореєстратор ХРХ (ZХ62), чорного кольору з картою флеш-пам`яті «SP» 32GB (Е532G1604).

Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ), а також інше майно, належить ОСОБА_4 .

Слідчий просив накласти арешт на зазначене майно з метою збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальної конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної винагороди, можливої конфіскації майна.
Таким чином закон визначає три окремі види обмеження для власника майна, які полягають позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
У відповідності до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому у відповідності до пунктів 5 та 6 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобовязаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, суд враховує підстави для арешту майна, а також пояснення прокурора.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже враховуючи позицію прокурора щодо накладеного арешту та вимоги ст. 173 КПК України щодо наслідків арешту майна для його власника, зважаючи на положення ст. 26 КПК України та враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна обвинуваченого в частині заборони ОСОБА_4 права розпорядження майном: свідоцтвом про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) транспортного засобу «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; посвідченням водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ключами від автомобіля «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; чоловічою барсеткою « ОСОБА_6 », чорного кольору з банківською карткою «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; зв`язкою ключів в кількості 8 одиниць з брелком; автомобілем «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 (№ НОМЕР_9 ), передавши вказане майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , з огляду на те, що фактично досягнуто цілей для забезпечення яких накладався арешт на майно, та необхідність накладення арешту на майно на теперішній час в цій частині відпала. В іншій частині клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 99, 110, 314-316, 369 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, зал судових засідань № 2, на 06 грудня 2019 року о 10-00 год.
Клопотання прокурора про застосування обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 194 КПК України задовольнити.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання про скасування арешту з майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 16.09.2019 року (справа № 335/10171/19, 1-кс/335/6402/2019), в рамках кримінального провадження № 0002202 від 12.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в частині заборони ОСОБА_4 права розпорядження майном: свідоцтвом про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) транспортного засобу «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; посвідченням водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ключами від автомобіля «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 ; чоловічою барсеткою « ОСОБА_6 », чорного кольору з банківською карткою «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; зв`язкою ключів в кількості 8 одиниць з брелком; автомобілем «Ніссан», модель «Леаф», в кузові сріблястого кольору, д/з НОМЕР_1 (№ НОМЕР_9 ), передавши вказане майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

На підставі ст. 169 КПК України тимчасово вилучено майно повертається особі у якої воно було вилучено.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1