Справа № 755/8923/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "14" серпня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія, АР Крим, українця, громадянина України, з вимщою освітою, не офіційно працюючого продавцем-консультантом в ТОВ «Марафон», розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 14.04.2019 року близько о 04 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною площа Дарницька віл проспекту Миру в напрямку вул. Харківське шосе в м. Києві, допустив порушення вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:
-п. 8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал, утому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;
-п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадах перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод.
Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_5 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, рухаючись проїзною частиною площі Дарницької віл проспекту Миру в напрямку вул. Харківське шосе, наближаючись до регульованого перехрестя допустив проїзд світлофору на червоний сигнал, продовжуючи рухатись прямо та виїхавши на перехрещення доріг скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухаючись з ліва на право відносно руху автомобіля «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 , мав перевагу в русі, так як рух здійснював на зелений сигнал світлофору. В подальшому внаслідок зіткнення автомобілі марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 та «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_2 , загорілися. Під час зіткнення водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.
Згідно висновку автомеханічної експертизи № 12-1/988 від 23.05.2019 року у водія ОСОБА_5 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП є невідповідності дій водія автомобіля «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пунктів 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР України.
Згадно висновку судово-медичної експертизи № 042-865-2019 від 14.05.2019 року потерпілий ОСОБА_6 , 1969 р.н. отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися в закритій травмі лівого колінного суглобу у вигляді уламкового перелому верхівки надколінника зі зміщенням уламків.
Порушення вказаних пунктів ПДР України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння водію ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин.

При цьому обвинувачений щиро розкаявся, заявив про готовність відшкодовувати збитки потерпілому, при призначенні покарання просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та кваліфікує такі його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, позитивно характеризується на місці роботи, розлучений, його майновий стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, наближеного до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання доцільності застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що позбавлення права керування має застосовуватись в тому випадку, коли має місце грубе порушення ПДР України. Так, із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_5 порушив вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР Українита допустив проїзд на червоний сигнал світлофору, що на думку суду є грубим порушенням ПДР України і повинно тягнути за собою застосування додаткового покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 3400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Речовий доказ флеш накопичувач «SP Micro SD 32 GB» залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Hyundai Accent» н.з. НОМЕР_2 залишити у володінні власника ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні власника ОСОБА_9 ;
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 3 681 грн. 02 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: