Провадження № 1-кс/643/5314/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в кримінальному провадження № 0004531 від 16.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, про арешт майна,
встановив:
21 серпня 2019 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпорядження нею.
Розгляд клопотання проведено у відсутність слідчого, оскільки будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду клопотання, останній до суду не прибув, про поважність причин неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.
Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що в провадженні СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0004531 від 16.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України.
Встановлено, що 23.02.2018 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою, розташованою за адресою : АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_4 .
Невстановлена особа, використовуючи підроблений паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_4 здійснила продаж квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.02.2018 приватним нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) до реєстру внесені відомості про те, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 14.01.2004 №166 (дублікат №314 від 21.02.2018).
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 23.02.2018 продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 . Вказаний правочин посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 , яка здійснює професійну діяльність в квартирі АДРЕСА_4 (договір купівлі-продажу №228 від 23.02.2018). У подальшому ОСОБА_6 продав зазначену квартиру ОСОБА_3 . Вказаний правочин посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 , яка здійснює професійну діяльність в офісному приміщенні, розташованому у будинку АДРЕСА_5 .
Зазначене свідчить про надання ОСОБА_4 або іншою невстановленою особою, яка використовувала підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_4 приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області підроблених документів.
В обґрунтування клопотання, орган досудового розслідування вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею, тому що вважає, що таке майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законним володільцям.
Сторона обвинувачення вбачає в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та має підстави для накладення арешту на квартири шляхом заборони будь-яким особам здійснювати їх відчуження, оскільки здійснюється відчуження такого майна третім особам, та за відсутності арешту, існує висока ймовірність відчуження квартир третім особам (в т.ч. добросовісним набувачам), чим належному власнику буде суттєво ускладнено можливість захисту порушеного права власності.
Відповідна квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом: скоєного злочину, що набутий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та на неї може бути накладений арешт згідно ч.3 ст.170, ч.10 ст.170 КПК України. У зв`язку з цим, необхідно виключити можливість протиправного розпорядження вказаним об`єктом нерухомості та забезпечити можливість захисту порушеного права власності.
Згідно статей 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог КПК України, арешт може бути накладено на майно третьої особи з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе, зокрема до передачі майна.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження та розпорядження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження та не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.
Керуючись статтями 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпорядження нею.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1