03.06.2019 Справа № 337/3368/16-к
Провадження № 1-кп/337/5/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників, ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника Служби (Управління) у справах дітей ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

29.07.2016 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з раніше знайомими їм ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прибули до місця мешкання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю між собою та на прохання ОСОБА_13 , останній, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , в разі потреби, повинні були насильно видворити із вказаної квартири ОСОБА_14 , який тимчасово проживав у приміщенні вказаної квартири.

В подальшому, приблизно о 01 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_13 , у приміщенні однієї з кімнат, виявили ОСОБА_14 , який на той час відпочивав на підлозі. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи на власний розсуд, умисно та узгоджено між собою, маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, виходячи за рамки раніше досягнутої домовленості із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , нанесли ОСОБА_14 множинні удари руками і ногами в область голови, тулуба та кінцівок. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовуючи власну фізичну силу, витягли потерпілого з приміщення квартири на сходовий майданчик під`їзду, де продовжили наносити останньому руками і ногами множинні удари в область тулуба та кінцівок. Після того, як потерпілий втратив свідомість, вказані особи припинили свої злочинні дії у приміщенні під`їзду.

Внаслідок завдання зазначених ударів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді: саден та крововиливів на тулубі та кінцівках; синців у м`яких тканинах спини на рівні остистих відростків 3-6 грудних хребців, які розповсюджувались на навколохребцеві м`язи і на ліву лопатку, на рівні 9-го грудного хребця, а також у поперековій області справа і на задній поверхні грудної клітини зліва по лопатковій лінії на рівні 9-го ребра, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, а також внутрішньочерепну травму яка виразилася у крововиливах під м`які мозкові оболонки в області тім`яних долів по зовнішній поверхні з переходом на міжпівкульну щілину та на зовнішню поверхню правої потиличної та скроневої долів, на мигдалинах мозжечка по нижній поверхні; ран у потиличній області справа, на верхньому віці лівого ока, лівої вушної раковини, на нижній губі; крововиливів та саден на обличчі, вушних раковинах, з синцем у підляганні м`які тканини, з пропитуванням кров`ю правої та лівої скроневих м`язів, що у свою чергу ускладнилось розвитком вираженого набряку головного мозку, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тієї ж ночі приблизно о 02 годині 35 хвилин, внаслідок отриманих при вищевказаних обставинах тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_14 помер у кареті швидкої медичної допомоги.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково. Суду пояснив, що 29.07.2016 року, він, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 відпочивали. ОСОБА_16 попросив їх допомогти вигнати двох квартирантів, які поселилися у них у квартирі, а у разі необхідності, якщо ті будуть бити ОСОБА_18 , захистити його, на що він погодився. Він, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 прийшли до квартири АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_16 та яка знаходиться на третьому поверсі. ОСОБА_16 зайшов у квартиру, а вони залишилися на сходовому майданчику, після цього чули крики ОСОБА_18 і голос чоловіка. Невдовзі ОСОБА_16 відчинив двері на сходинковий майданчик і махнув рукою, він зрозумів, що ОСОБА_16 зве їх зайти. Він, слідом за ОСОБА_16 зайшов у квартиру. В квартирі знаходилися батьки ОСОБА_18 і чоловік та жінка. ОСОБА_16 зайшов в одну із кімнат і у його присутності наніс кілька ударів чоловіку по тілу та по голові. Чоловік при цьому сидів на підлозі, а від ударів чоловік ніби то приліг, при цьому кричав та розмахував руками, був у стані алкогольного сп`яніння і вони не могли розібрати, що він говорить, ні на кого не кидався, просто сидів. Цього чоловіка він бачив у квартирі ОСОБА_18 і раніше, коли приходив до ОСОБА_18 , а також на вулиці, де чоловік збирав пляшки. Потім ОСОБА_16 наніс приблизно 2 удари своєму батькові, потім цивільній дружині чоловіка, кому ще, не пам`ятає. У чоловіка було синє обличчя, бо він сильно пив. Він особисто наніс ОСОБА_19 2-3 удари по тілу та обличчю. Після цього він та ОСОБА_15 взяли під руки чоловіка- ОСОБА_20 , бо той не міг іти через те, що знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння і потягли його та збиралися витягти на вулицю. Коли витягали чоловіка з квартири, він не може сказати, чи вдарявся той об щось, але не виключає, що міг. Коли вони знаходилися вже у під`їзді, чоловік руками схватився за металевий поручень, який знаходився біля сходинок, це залізні дроти, і вони із ОСОБА_21 нічого не могли зробити. Він не пам`ятає чи наносив удари чоловікові коли знаходився у під`їзді, але там вони поклали чоловіка та пішли з під`їзду. Біля під`їзду вони чекали ОСОБА_18 приблизно хвилин 10-15, а коли вийшов ОСОБА_16 , він, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 пішли до нього додому, переодяглися, бо було холодно і вирішили допомогти ОСОБА_22 . Коли йшли по дорозі, їх затримали працівники поліції. Вину визнає частково у частині нанесення тілесних пошкоджень, але він не бажав смерті потерпілому. Звідки у ОСОБА_20 взялися такі тілесні ушкодження, сказати не може, але не виключає, що коли вони витягали чоловіка з квартири, він міг такі тілесні ушкодження отримати. При цьому додав, що він раніше займався спортом, футболом, боротьбою, змішаними єдиноборствами, розряду по них не має.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину визнав частково. Суду пояснив, що 29.07.2016 року він, ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_17 гуляли, коли ОСОБА_16 попросив їх вигнати безхатьків з квартири, сказав як саме. Вони пішли до квартири ОСОБА_18 , піднялися на третій поверх. ОСОБА_16 відчинив двері, зайшов, вони зайшли за ним. У квартирі знаходилися батьки ОСОБА_18 , а також чоловік та жінка. Коли ОСОБА_16 зайшов у кімнату де знаходилися усі, він першим наніс кілька ударів чоловіку в область голови, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, але скільки не пам`ятає. ОСОБА_16 сказав, щоб вони вивели безхатька, після чого він і ОСОБА_23 стали чоловіка тягти, бо він був у нетверезому стані та майже не пересував ноги, але почав чинити опір, намагався щось сказати, але його не зрозуміли. ОСОБА_16 залишився у кімнаті, а де був ОСОБА_17 , не пам`ятає. Коли вони таким чином вивели чоловіка з ОСОБА_23 на сходинковий майданчик, чоловік схопився за металевий поручень, вони намагалися його відтягти, але це не вдалося. Після цього він наніс кілька ударів чоловікові по обличчю та по тулубу, щоб той відчепився від поручня, але чоловік тримався руками, намагався щось сказати, крутився і брикався. Після цього вони залишили чоловіка на початку сходинок, ногами вниз і пішли з під`їзду. Біля під`їзду він, ОСОБА_23 , ОСОБА_17 десь хвилин 15 чекали поки вийшов ОСОБА_16 , а коли той вийшов, стали уходити. Коли приїхала швидка допомога, вони повернулися, зайшли у під`їзд, де побачили, що чоловік лежить вже не на третьому поверсі, а на сходинках між третім і другим поверхами, була кров, вони після цього пішли додому до ОСОБА_7 , де переодяглися, бо його футболка була у білилах, а коли поверталися до будинку, їх затримали працівники поліції. При цьому пояснив, що коли вони виносили чоловіка з квартири, не виключає, що той міг вдаритися об якісь предмети, стіну, підлогу, але крові на ньому він не бачив. Також не виключає, що чоловік міг вдаритися головою та тілом, коли брикався, а також міг сам піднятися та впасти. Де у цей час був ОСОБА_17 , він не бачив. Вину визнає частково у тому що наносив чоловікові тілесні ушкодження, але бажав його смерті. Також додав, що він раніше займався самбо, футболом, виступав на змаганнях, але розряду не має.

І хоч обвинувачені вину визнали частково, їх винуватість підтверджується доказами, добутими у ході розгляду справи судом:

-поясненнями свідка ОСОБА_13 про те, що він 29.07.2016 року зайшов до себе додому, де побачив батька, матір та ще чоловік 5-6 дорослих, які вживали спиртні напої, після чого пішов з квартири, зустрів ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , з якими разом відпочивали та розпивали спиртні напої. Приблизно через 1,5- 2 години він попросив ОСОБА_7 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 допомогти йому вивести з квартири осіб, які там розпивали спиртні напої з батьками, на що ті погодилися. Просив для моральної підтримки. Коли усі прийшли у будинок, де він проживає, до квартири зайшли він, ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , а ОСОБА_17 залишився на площадці. Він перший зайшов у кімнату до батька та побачив, що у квартирі залишилися чотири особи: батько, матір, ОСОБА_26 і жінка, яка прийшла з ним- ОСОБА_27 . ОСОБА_26 і ОСОБА_27 спали на матраці на підлозі, він став будити батька, після нього став будити інших та просити щоб вони пішли з квартири. Батько прокинувся та кинувся до нього і між ними почалася бійка. У процесі їх бійки, коли він озирнувся, то побачив, як ОСОБА_23 і ОСОБА_15 б`ються з ОСОБА_28 , який часто проживав у них у квартирі та зловживав спиртними напоями. Хто кого з них бив, сказати не може. Коли він їх побачив, ОСОБА_26 стояв, а ОСОБА_27 кричала та сварилася. Куди ОСОБА_23 і ОСОБА_15 наносили ОСОБА_19 удари, пояснити не може. Потім він побачив, як ОСОБА_23 і ОСОБА_15 почали виводити ОСОБА_20 у під`їзд, вони його майже виносили, ОСОБА_26 був у стані сильного алкогольного сп`яніння і вони вели його під руки. Приблизно через 2-5 хвилин, зі сторони під`їзду він почув крик, що зараз приїде поліція, він вибіг у під`їзд, мав намір піти звідти, щоб батько на нього не скаржився. На площадці у під`їзді вже нікого не було. Він почав спускатися по сходинках вниз, та на перших сходинках побачив ОСОБА_20 , який лежав на сходинках та був живий. Він пробіг повз нього і вибіг на вулицю, де побачив ОСОБА_7 і ОСОБА_24 , які чекали на нього. Коли до будинку під`їхала поліція, вони вже втекли, їх затримали в цей же день. Повертаючись додому, він бачив на сходинках кров, пляма якої розтеклася на три сходинки, крім того кров була у квартирі у коридорі;

-поясненнями свідка ОСОБА_29 у судовому засіданні, яка пояснила, що у липні 2016 року, біля першої години ночі, коли вона спала у своїй квартирі, яка розташована на третьому поверсі, вікна якої виходять у двір будинку та були відчинені, вона почула розмову хлопців біля будинку. Серед розмовляючих був ОСОБА_16 , якого вона знає та впізнала його по голосу. Всього їх було чоловік п`ять. Хлопці часто приходили до їх під`їзду і часто до п`ятої години ранку заважали мешканцям будинку спати, а коли хтось робив зауваження у відповідь, на це чули нецензурну лайку. Хлопці також клацали електрошокером, що було чути, також було добре чути їх розмову, бо вікна у квартирі були відчинені. Через деякий час ОСОБА_16 пішов у під`їзд, було чути як він біжить по сходинках, а потім вона чула як він зайшов у свою квартиру, яка також розташована на третьому поверсі. Приблизно через 2 хвилини ОСОБА_16 вибіг знову на вулицю і сказав: «Він вдома, пішли за мною». Потім було чутно як троє хлопців і ОСОБА_30 йшли у під`їзді та зайшли у квартиру АДРЕСА_5 , де живе сім`я ОСОБА_31 . Невдовзі вона почула з цієї квартири звуки потасовки, потім стала кричати жінка що когось вбивають та просила допомогти. Вона мала намір зателефонувати до поліції, але не змогла додзвонитися. Через деякий час все затихло, вона підійшла до «глазка» на дверях і виглянула у коридор. У коридорі нікого з хлопців не побачила, а на вході у квартиру АДРЕСА_5 лежав чоловік- ноги на порозі, а сам на площадці- ногами до 9-ї квартири, а головою до квартири АДРЕСА_6 . Як його витягали з квартири, вона не бачила. Потім появився ОСОБА_16 і комусь запропонував віднести чоловіка вниз, на вулицю. З лівої сторони до нього підійшов один хлопець, з правої підійшли ще двоє. Усі стали бити чоловіка ногами, який лежав, били усі четверо, приблизно 2-3 хвилини, потім двоє взяли його за руки, двоє за ноги і потягли до сходинок. Чоловіка спочатку тягли, але потім кинули на сходинках, головою вниз, чоловік лежав і не ворушився. Потім вона побачила як хлопці вийшли з під`їзду і пішли за будинок, усі четверо. При цьому ОСОБА_32 запитав, чи не вбили вони його. В цей час вона підійшла до вікна і побачила, що приїхала поліція, до під`їзду вийшов ОСОБА_33 і сказав, що чоловік лежить та не може піднятися. Хлопців, які були з ОСОБА_16 впізнати не може, бо освітлення у під`їзді було дуже погане. Вранці коли йшла на роботу бачила на сходинках кров, яка розтеклася на три сходинки. Раніше, десь за тиждень до цього, ОСОБА_16 та інші вже били цього чоловіка, вона бачила як він потім сидів на лавочці та казав, що йому дуже боляче. У квартирі ОСОБА_34 часто виникають сварки, приходить ОСОБА_16 і виганяє з квартири сторонніх;

-поясненнями свідка ОСОБА_35 у судовому засіданні, який пояснив, що у ту ніч він був вдома та спав у квартирі, яка розташована на третьому поверсі, а після 24-00 години прокинувся від того, що прийшла компанія молодиків, які голосно розмовляли. Вікна у квартирі були відчинені і по голосу він впізнав сусіда ОСОБА_18 з 9-ї квартири з компанією. Хтось з них грався електрошокером. Сусід з квартири АДРЕСА_7 зробив їм зауваження з вікна, а через деякий час вийшов до них. Сусід запитав: « ОСОБА_30 , ти?», на що отримав відповідь «Так». Через деякий час ОСОБА_30 зайшов з сусідом у під`їзд, вийшов приблизно через 2- 5 хвилин. Він зателефонував сусідові та запитав про те, чи все у нього добре, почув відповідь, що так. Невдовзі ОСОБА_30 та хлопці кудись пішли, їх не було хвилин 15-30, потім вони повернулися, ОСОБА_30 зайшов у під`їзд, було чути як відчинилися двері у квартиру АДРЕСА_5 , у якій той живе. ОСОБА_30 повернувся приблизно через 1-2 хвилини, покликав хлопців, одного з них звали ОСОБА_36 і вони зайшли у під`їзд. По голосам він визначив, що хлопців було четверо, разом з ОСОБА_37 . Після цього він чув як відчинилися двері у квартиру АДРЕСА_5 , потім зачинилися і невдовзі стало чути бійку, яка тривала 3-5 хвилин, чув як кричала жінка. Коли відкрилися двері з квартири АДРЕСА_5 , він почув голос ОСОБА_38 : « ОСОБА_39 потащимо його». Після цього когось почали тягти, потім наче хтось випав у них, впав, потім затихло все, хлопці знову повернулися. Далі було тихо, але хтось бігав туди-сюди. Згодом на площадці він почув метушню, хтось когось бив, буцав, це тривало 1-2 хвилини, але хто і кого, не бачив, все лише чув, чув що били когось, буцали ногами чи били руками, чутно було лише як буцають. Він подумав зразу, що ОСОБА_30 б`є батька, бо таке бувало раніше. Його дружина у цей час телефонувала у поліцію, але безрезультатно, він хотів сам зателефонувати, але у вікно побачив, що приїхала поліція. Він пішов і відчинив двері у під`їзд, виглянув і побачив, що двері у квартиру АДРЕСА_5 були відчинені, на площадці нікого не було, а на сходинковому марші лежав чоловік, хрипів, на сходинках була кров. Цього чоловіка він бачив раніше, він неодноразово приходив до ОСОБА_34 зі своєю жінкою. Чоловік лежав боком, головою вниз, ноги були на останній сходинці перед площадкою, поряд з ним нікого не було;

-поясненнями свідка ОСОБА_40 , який у судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року у нього у квартирі знаходилися: він, його колишня дружина, ОСОБА_26 та його цивільна дружина ОСОБА_27 , вони вживали спиртні напої. ОСОБА_27 і ОСОБА_26 у них ночували вже кілька днів, бо були бездомні. Приблизно о 24-00 годині у кімнату зайшов його син ОСОБА_32 і влаштував сварку, після чого пішов з квартири. Через деякий час усі полягали спати, але він чув з вулиці голоси сина ОСОБА_38 та інших. Згодом у кімнаті загорілося світло і він побачив що до кімнати зайшов ОСОБА_30 , стягнув його з дивану на підлогу і став бити руками і ногами. До того, як він закрив руками обличчя від побоїв, він побачив, як ОСОБА_41 і ОСОБА_23 витягують за руки ОСОБА_20 , який був на підлозі, у напрямку кухні та чув лише звуки ударів, зойки: «Ой». В цей час його бив син ОСОБА_30 та він закривав своє обличчя руками. Кричала ОСОБА_27 та він зрозумів, що ОСОБА_26 відбивається. Хто бив ОСОБА_20 він не бачив. Після того, як ОСОБА_30 перестав його лупцювати, ОСОБА_30 вийшов з кімнати, де була ОСОБА_27 він не бачив, а дружина сказала, що викличе поліцію. Потім хтось закричав: « ОСОБА_42 » і всі вибігли з квартири, до кімнати забігла ОСОБА_27 і сказала, що ОСОБА_26 лежить у під`їзді. Коли він вибіг з квартири то побачив, що ОСОБА_26 лежить посередині сходинкового маршу, головою вниз, а під головою було видно калюжу крові. У той час у під`їзді не було нікого, але він почув як хтось біжить, а потім хтось сказав « ОСОБА_43 , треба бігти». Він дочекався приїзду поліції і швидкої допомоги, лише потім повернувся у квартиру;

-свідка ОСОБА_44 , яка у судовому засіданні пояснила, що одного разу ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_33 і просив приїхати, бо його б`є син. Вони з ОСОБА_28 приїхали у квартиру до ОСОБА_45 і жили там тиждень. ОСОБА_46 не один раз запрошував їх пожити у квартирі, бо хвилювався, що син його бив. Одного разу, вночі, коли вони всі вже спали, у квартиру прийшов ОСОБА_16 з друзями: ОСОБА_23 , ОСОБА_21 і ще одним хлопцем, разом їх було четверо. Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_16 , до тіла ОСОБА_20 , ОСОБА_47 та до неї, підставляв електрошокер, по черзі, потім вони вийшли з кімнати, згодом повернулися: ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_15 , а четвертий залишився на кухні. ОСОБА_15 і ОСОБА_23 стали бити ОСОБА_20 , її ОСОБА_16 відтягнув до стінки, щоб вона не заступалася за ОСОБА_20 , при цьому хтось кричав, щоб вони уходили з квартири. Потім ОСОБА_48 і ОСОБА_15 стали виштовхувати ОСОБА_20 з кімнати, виштовхали і потягли з квартири, при цьому сварилися. Вже на сходинках ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_20 головою об сходинку, вона це бачила, коли знаходилася на четвертому поверсі і дзвонила у двері до сусідів, щоб допомогли. Потім вона бачила як пішов ОСОБА_15 , а ОСОБА_26 залишився лежати на сходинках;

-поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , який надавав пояснення у присутності законного представника ОСОБА_12 та психолога ОСОБА_49 , про те, що він, ОСОБА_15 , ОСОБА_23 і ОСОБА_16 ввечері 29.07.2016 року гуляли та пили пиво, усі вчотирьох. ОСОБА_16 казав, що йому заважають спати вдома особи, які знаходяться у них у квартирі та пиячать разом з батьком і матір`ю, кричать. Він попросив їх допомогти просто вивести їх з квартири - чоловіка і жінку, поговорити, щоб вони пішли звідти, при цьому бути спокійними. Вони погодилися та пішли до квартири ОСОБА_18 , яка знаходиться на третьому поверсі, двері у квартиру відчинив ОСОБА_30 і першим зайшов у квартиру, а за ним зайшли і вони. У квартирі ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_15 зайшли у кімнату де були батьки ОСОБА_18 , чоловік та жінка на ім`я ОСОБА_27 , а він зайшов на кухню. Він бачив, як чоловік, який був з ОСОБА_27 , різко встав, ОСОБА_16 розмовляв з чоловіком та казав, щоб той виходив із квартири. Чоловік став запитувати у ОСОБА_18 про те, навіщо він їх привів і став кидатися на хлопців, розмахувати руками, підвищував голос на ОСОБА_18 , а по відношенню до ОСОБА_7 і ОСОБА_24 вів себе агресивно. ОСОБА_16 відійшов від нього до свого батька, при цьому ніхто з хлопців на адресу чоловіка та інших не виражався нецензурною лайкою. Він злякався цієї ситуації та вибіг з квартири, добіг до першого поверху і зупинився. В цей час він почув як кричала жінка - ОСОБА_27 , а через деякий час- через 1-1,5 хвилини, на перший поверх почали спускатися ОСОБА_23 та ОСОБА_15 і хтось крикнув: «Шухер, поліція». Коли вони вже були на першому поверсі, хтось сказав «Валимо», при цьому у ОСОБА_7 і ОСОБА_24 була паніка. Вони утрьох побігли, а ОСОБА_16 залишився у квартирі. Він, ОСОБА_23 і ОСОБА_15 прибігли у квартиру до ОСОБА_7 , де ОСОБА_23 і ОСОБА_15 переодяглися в одяг, який дав ОСОБА_23 , йому також дали олімпійку, бо на вулиці вже було прохолодно. Він не бачив, щоб ОСОБА_23 і ОСОБА_15 наносили удари чоловікові, але коли вони бігли до ОСОБА_7 додому, він бачив, що у ОСОБА_7 була розбита губа і на ній була кров;

-поясненнями свідка ОСОБА_50 , яка пояснила, що у квартирі АДРЕСА_8 , вона проживає з колишнім чоловіком і сином ОСОБА_16 . Влітку 2016 року у квартирі знаходилися: вона, її колишній чоловік, ОСОБА_26 і його цивільна дружина ОСОБА_27 . Вони з чоловіком спали на дивані, а ОСОБА_26 і ОСОБА_27 на матраці на підлозі. Прокинулася вона від того, що дуже кричала ОСОБА_27 і почула бійку, а потім побачила, що її колишній чоловік б`ється з сином. При цьому у кімнаті крім них чотирьох і сина ОСОБА_18 були ще ОСОБА_23 і ОСОБА_51 . Зразу коли вона прокинулася, то бачила, як ОСОБА_23 і ОСОБА_15 б`ють ОСОБА_20 , били руками і ногами, але куди конкретно, сказати не може, бо все відбувалося дуже швидко. ОСОБА_26 спочатку лежав, а потім піднявся, далі вона побачила, як ОСОБА_23 і ОСОБА_41 виводять, взявши під руки, ОСОБА_20 , вони повели його в коридор, коли той почав храпіти, храп був схожий на той, коли чоловік спить. Далі їх не було видно. З кімнати було видно прохід на кухню, де біля мийки стояв ОСОБА_52 , прізвища якого вона не знає, з вигляду був наляканий, до кімнати він не заходив, а потім втік. Вона викликала поліцію і швидку допомогу, а усі хлопці вибігли з квартири. Коли приїхала поліція і швидка, вона довго боялася виходити з квартири, а коли вийшла, то побачила на сходинках кров, крові було дуже багато, ОСОБА_20 там не було. Поліцейським вона описала хлопців, розповіла у чому вони були одягнені і їй запропонували їх поїхати шукати. Біля житлового будинку вона побачила хлопців та вказала на них;

-поясненнями свідка ОСОБА_53 у судовому засіданні, який пояснив, що влітку 2016 року надійшов виклик на підстанцію екстреної та швидкої допомоги про те, що між другим і третім поверхами житлового будинку АДРЕСА_9 лежить чоловік з травмою голови. Коли швидка приїхала на виклик, чоловіка знайшли між другим і третім поверхами, він частково лежав на сходинках, лежав на спині, головою вверх на площадку, був непритомний, у тяжкому стані, у нього була зупинка дихання. Чоловік мав закриту черепно- мозкову травму, струс головного мозку, рублену рану потиличної частини голови, гематоми навколо очей, лівої скроневої частини обличчя, була мозкова кома, мав клінічну смерть, проведені реанімаційні заходи не дали результатів, чоловік помер коли бригада швидкої навіть не від`їхала від будинку. Також пояснив, що у чоловіка кров була навколо голови, також кров була на сходинках. Вже у машині швидкої, по характеру пошкоджень він зробив висновок, що чоловік не сам упав, а його побили;

-поясненнями експерта ОСОБА_54 у судовому засіданні, який пояснив, що під час проведення експертизи трупа ОСОБА_20 було виявлено комплекс пошкоджень на різних частинах тіла- голові, тулубі, що дає змогу виключити одноразове падіння чоловіка з висоти власного зросту. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого ( тупих) твердих предметів, частина могла виникнути з падіння висоти власного зросту, але виникнення пошкоджень в області обличчя у результаті падіння, виключає. У результаті падіння повинні були постраждати виступаючі частини тіла ( брови, ніс, підборіддя), але у трупа були крововиливи в області очей, на верхньому віці ока, при цьому ніс не був задіяний. Ці пошкодження утворилися в результаті самостійних різних впливів в орбітальні області. Це окремі впливи. Також були крововиливи в скроневі області голови справа за зліва, волосяну частину голови. При експертизі трупа були виявлені забійна рана потиличної частини голови справа 3,7 мм, в області волосяної частини голови. Локалізація сосудів голови, може викликати велику зовнішню кровотечу, частина ран є поверхневими і не може викликати таку кровотечу. Коли тіло лежить на грунті, ступенях чи підлозі, малоймовірно виникнення пошкоджень, для їх виникнення необхідно прискорення або інші факти. При проведенні ним експертизи, він знайомився з протоколом слідчого експерименту, а також він 29.07.2016 року проводив первинну експертизу трупу, тому у нього було достатньо інформації щоб відповісти на усі питання, поставлені слідчим. Рана, яка зображена на знімку при проведенні первинної експертизи трупа, могла виникнути від дії тупого твердого предмету, як нога, рука а сходинковий марш. Сліди крові на спині говорять про те, що у померлого була зовнішня кровотеча, бо й нього була відкрита рана на голові. Внутрішні травми ускладнилися набряком головного мозку та усі ушкодження виникли від тупої травми. Усі пошкодження в області голови виникли по механізму тупої травми, яка виникла від сукупної взаємодії в область голови. Розмежувати їх неможливо;

-протоколом огляду від 29.07.2016 року, додатком до протоколу огляду, фото таблицею до протоколу огляду ( т.1, а.с. 200- 230);

-протоколом огляду місця події від 29.07.2016 року та фототаблицею до нього ( т.1, а.с. 231- 240);

-протоколом огляду місця події від 29.07.2016 року ( т.2, а.с. 1- 11);

-висновком експерта № 1732 від 04.08.2016 року, зведеною таблицею виявлення групових властивостей крові на слідах та речових доказах, де домішка крові від гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виключається ( т.2, а.с. 25-28);

-висновком експерта № 2519 від 29.07.2016 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_14 є внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`які оболонки мозку, яка ускладнилася розвитком значного набряку головного мозку. Внутрішньочепна травма у ОСОБА_14 знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ( т.2, а.с. 76- 81);

-фототаблицею до висновку експерта № 2519 від 29.07.2016 року ( т.2, а.с. 82-86);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року ( т.2, а.с. 96-98);

-додатком до протоколу проведення слідчого експерименту - DVD-R диском з записом проведення слідчого експерименту ( т.2, а.с.99). У процесі проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 пояснював, що ОСОБА_16 попросив його, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 допомогти йому з квартири, у якій він проживає, вигнати кватирантів, осіб, які туди вселилися, щоб вони вийшли з квартири, а якщо не будуть виходити, трохи побити. ОСОБА_16 своїм ключем відчинив двері, зайшов у квартиру, а він, ОСОБА_15 і ОСОБА_17 залишилися чекати. Через деякий час ОСОБА_16 відчинив двері квартири, він зайшов у квартиру, за ним зайшли ОСОБА_15 і ОСОБА_55 . Слідом за ОСОБА_16 він зайшов до кімнати батька ОСОБА_18 , яка розташована біля кухні. Чия це кімната, він знав, бо вже раніше був у цій квартирі, в іншій кімнаті мешкає ОСОБА_56 . Коли вони зайшли до кімнати, в ній знаходилися: батько та мати ОСОБА_18 , потерпілий і його жінка. Мати та батько ОСОБА_18 були на дивані, а потерпілий з жінкою на постільній білизні на підлозі. ОСОБА_16 , коли зайшов до кімнати, наніс удар ногою у голову потерпілому, який сидів на підлозі. Потім він наніс потерпілому два удари рукою в обличчя, які виявилися сковзкими. Потім потерпілого приблизно два рази вдарив ОСОБА_15 , але куди, сказати не може. Коли потерпілий сказав, що нікуди не піде, він та ОСОБА_41 взяли його під руки і почали витягати з квартири, але той хватався руками спочатку за лутку дверей, потім за перила. Коли потерпілий хватався за лутку дверей, він наніс йому приблизно два удари в область торса, потім бив ще ОСОБА_15 , але куди не пам`ятає. Коли вони дотягли потерпілого до сходинок, він хватався руками за перила, вони поклали його на сходинках, а самі пішли: він, ОСОБА_15 , ОСОБА_57 . Потім вони чекали ОСОБА_18 біля під`їзду, а коли через деякий час зайшли у під`їзд, потерпілий лежав на тому ж місці. Чи бив потерпілого ОСОБА_17 , сказати не може;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року за участю ОСОБА_8 , який пояснив з якою метою вони прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_5 на третьому поверсі, пояснив, що відбувалося у квартирі 29.07.2016 року, а також те, що він та ОСОБА_23 , з власної ініціативи спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_14 та в подальшому удвох перемістили ОСОБА_20 до приміщення під`їзду, де залишили його у лежачому положенні, після цього пішли з під`їду та разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_16 направилися до місця проживання ОСОБА_7 , де змінили одяг ( т.2, а.с. 100-101);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2016 року, де ОСОБА_44 впізнала особу- ОСОБА_8 , який в ніч з 28.07.2016 року на 29.07.2016 року з іншим малознайомим хлопцем, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_14 у квартирі ОСОБА_31 ( т.2, а.с. 103-105);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2016 року за яким ОСОБА_44 впізнала особу- ОСОБА_7 , який в ніч з 28.07.2016 року на 29.07.2016 року разом із ОСОБА_21 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 ( т.2, а.с. 106-108);

-висновком експерта № 73-к від 13.01.2017 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які оболонки мозку, яка ускладнилась розвитком значного набряку головного мозку. При судово-токсикологічній експертизі, в крові ОСОБА_14 виявлено етиловий алкоголь, судово-медичних даних, які вказували б на комбіновану токсичну дію на організм не тільки етилового алкоголю, але й лікарських засобів не встановлено зв`язку з не виявленням їх при проведенні експертизи, а тому можливо виключити комбіноване отруєння етиловим алкоголем та лікарськими засобами. Так, внутрішньочерепна травма через свої ускладнення безпосередньо призвела до настання смерті ОСОБА_14 , а виявлена концентрація етилового алкоголю віднесена до супутнього діагнозу та суттєвої ролі в танатогенезі не відіграла. Враховуючи те, що пошкодження виявлені при експертизі трупа ОСОБА_14 , знаходяться на передній, задній і бічних поверхнях голови, можна виключити ймовірність їх утворення при одноразовому падінні з висоти власного зросту на сходинковому марші. Внутрішньочерепна травма це є комплекс ушкоджень шкіри, м`яких тканин голови, оболонок та речовини мозку, що оцінюються у сукупності через принципово єдиний механізм утворення. Саме внутрішньочерепна травма, єдине судово-медичне явище, супроводжувалась загрозливим для життя явищем та знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_14 ( т.2, а.с. 195-206);

-висновком експерта № 3990 від 06.10.2016 року згідно якого, причиною смерті ОСОБА_14 є внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`які оболонки мозку, яка ускладнилась розвитком вираженого набряку крововиливу мозку. Характерні властивості травмуючих предметів у пошкодженнях, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_14 , не відобразились. Але не виключається, що ці пошкодження могли утворитися при ударах руками, ногами або від дії інших тупих предметів ( т.3, а.с. 55-59);

-поясненнями свідка ОСОБА_58 у судовому засіданні, який пояснив, що він у якості слідчого проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Особу загиблого ОСОБА_14 було встановлено за паспортом гр. України, хто його надав, не пам`ятає. Впізнання особи не проводилося, бо особу було встановлено по документам-паспорту. У паспорті було наявне фото, при цьому були присутні поняті, які також оглядали паспорт. Крім того, були опитані свідки та очевидці, які підтвердили особу загиблого. Також до матеріалів кримінального провадження було долучено витяг з АРМОРу щодо ОСОБА_14 ;

-висновком експерта № 506/к від 11.10.2018 року щодо отриманих ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, які у даному випадку призвели до смерті ОСОБА_14 . Тілесні ушкодження, зазначені в п. 1.1-1.7 висновку, утворилися за механізмом тупої травми, внаслідок дії тупих твердих предметів, індивідуальні ознаки яких в ушкодженнях не відобразилися. Всі вони знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Причиною смерті ОСОБА_14 є внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилася розвитком вираженого набряку головного мозку. Можливість заподіяння забитої лінійної рани в потиличній ділянці рукою або ногою- виключається, так як ні рука ні нога не містять у травмуючій частині структури, що здатна відобразитися як дія ребра. Проте можливість заподіяння подібної забитої рани взутою ногою, де підошовна поверхня має у структурі ребро, не виключається. Імовірність утворення внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки та ушкоджень в ділянці голови та обличчя у ОСОБА_14 в результаті нанесення кінцівками людини, не виключається. Об`єктивних судово-медичних даних за якими можна було б достовірно судити в якому положенні знаходився ОСОБА_14 під час заподіяння йому ушкоджень, комісія не має. Висловитися про послідовність спричинення ушкоджень ОСОБА_14 в ділянку голови, тулуба та кінцівок, комісією не видається можливим, так як ушкодження потерпілому були нанесені в короткий проміжок часу ( т.5, а.с. 129- 153);

-висновком експерта № 475 від 04.08.2016 року та звідної таблиці, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінцівок нігтьових пластин з обох рук трупу ОСОБА_14 виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові, виявлені антигени А,В і Н ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити походження від особи ( осіб) з групою АВ з супутнім антигеном Н, як у потерпілого ОСОБА_14 , домішок крові ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не виключається ( т.2, а.с. 53- 55);

-висновком експерта № 480 від 04.08.2016 року та звідною таблицею, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні полімерного вушка з- під окулярів крові та клітинних накладень не знайдено. При судово-цитологічному дослідженні молотка з дерев`яним руків`ям виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові, виявлені антигени А,В і Н ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити походження від особи ( осіб) з групою АВ з супутнім антигеном Н, як у потерпілого ОСОБА_14 , домішок крові ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не виключається ( т.2, а.с. 53- 55);

-висновком експерта № 1732 від 04.08.2016 року та зведеною таблицею, на речах, вилучених під час огляду місця події, а саме сорочці, футболкі та шортах, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити походження від особи ( осіб) з групою АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_14 , домішок крові ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не виключається ( т.2, а.с. 25- 28).

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 121 ч.2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

За змістом ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ( ч.2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 наполягала на не доведеності вини обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та необхідності перекваліфікації їх дій на ст. 128 КК України.

Доводи захисника не знайшли підтвердження у процесі розгляду вказаного кримінального провадження у суді, та повністю спростовуються доказами, які добуті у судових засіданнях.

Так, за нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження- ст. 121 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаними діями та наслідками, а із суб`єктивної сторони- умисною формою вини ( прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання ( ст. 24 КК України).

Необережне тяжке тілесне ушкодження ( ст.. 128 КК України) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необрежній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких надано у ст.. 5 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині ( ст.. 121 КК України) і необережне заподіяння таких ушкоджень ( ст. 128 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивними сторонами цих злочинів.

Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він особисто наніс ОСОБА_19 2-3 удари по тілу та обличчю. Після цього він та ОСОБА_15 взяли під руки чоловіка- ОСОБА_20 , бо той не міг іти через те, що знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння і потягли його та збиралися витягти на вулицю. Коли витягали чоловіка з квартири, він не може сказати, чи вдарявся той об щось, але не виключає, що міг. Коли вони знаходилися вже у під`їзді, чоловік руками схватився за металевий поручень, який знаходився біля сходинок, це залізні дроти, і вони із ОСОБА_21 нічого не могли зробити. Він не пам`ятає чи наносив удари чоловікові коли знаходився у під`їзді, але там вони поклали чоловіка на підлогу та пішли з під`їзду.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що коли вони перебували у квартирі ОСОБА_18 , ОСОБА_16 зайшов у кімнату де знаходилися усі, він першим наніс кілька ударів чоловіку в область голови, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, але скільки не пам`ятає. ОСОБА_16 сказав, щоб вони вивели безхатька, після чого він і ОСОБА_23 стали чоловіка тягти, бо він був у нетверезому стані та майже не пересував ноги, але почав чинити опір, намагався щось сказати, але його не зрозуміли. Коли вони таким чином вивели чоловіка з ОСОБА_23 на сходинковий майданчик, чоловік схопився за металевий поручень, вони намагалися його відтягти, але це не вдалося. Після цього він наніс кілька ударів чоловікові по обличчю та по тулубу, щоб той відчепився від поручня, але чоловік тримався руками, намагався щось сказати, крутився і брикався. Після цього вони залишили чоловіка на початку сходинок, ногами вниз і пішли з під`їзду.

Пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні щодо побиття ОСОБА_14 , а саме заподіяння не одного, не разового удару, а нанесення побоїв, також підтверджуються додатком до протоколу проведення слідчого експерименту - DVD-R диском з записом проведення слідчого експерименту ( т.2, а.с.99), у процесі проведення якого ОСОБА_7 пояснював, що коли вони вчотирьох прийшли до квартири ОСОБА_18 , ОСОБА_14 з жінкою були на підлозі, на постільній білизні. ОСОБА_16 , коли зайшов до кімнати, наніс удар ногою у голову потерпілому, який сидів на підлозі. Потім він наніс потерпілому два удари рукою в обличчя, які виявилися сковзкими. Потім потерпілого приблизно два рази вдарив ОСОБА_15 , але куди, сказати не може. Коли потерпілий сказав, що нікуди не піде, він та ОСОБА_41 взяли його під руки і почали витягати з квартири, але той хватався руками спочатку за лутку дверей, потім за перила. Коли потерпілий хватався за лутку дверей, він наніс йому приблизно два удари в область торса, потім бив ще ОСОБА_15 , але куди не пам`ятає. Коли вони дотягли потерпілого до сходинок, він хватався руками за перила, вони поклали його на сходинках, а самі пішли ( т.2, а.с.99);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року за участю ОСОБА_8 , який пояснив з якою метою вони прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_5 на третьому поверсі, пояснив, що відбувалося у квартирі 29.07.2016 року, а також те, що він та ОСОБА_23 , з власної ініціативи спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_14 та в подальшому удвох перемістили ОСОБА_20 до приміщення під`їзду, де залишили його у лежачому положенні, після цього пішли з під`їду ( т.2, а.с. 100-101).

Крім того, неодноразове нанесення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , підтверджено як поясненнями самих обвинувачених так і висновками експертиз: висновком експерта № 73-к від 13.01.2017 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які оболонки мозку, яка ускладнилась розвитком значного набряку головного мозку.Так, внутрішньочерепна травма через свої ускладнення безпосередньо призвела до настання смерті ОСОБА_14 . Враховуючи те, що пошкодження виявлені при експертизі трупа ОСОБА_14 , знаходяться на передній, задній і бічних поверхнях голови, можна виключити ймовірність їх утворення при одноразовому падінні з висоти сласного зросту на сходинковому марші. Внутрішньочерепна травма це є комплекс ушкоджень шкіри, м`яких тканин голови, оболонок та речовини мозку, що оцінюються у сукупності через принципово єдиний механізм утворення. Саме внутрішньочерепна травма, єдине судово-медичне явище, супроводжувалась загрозливим для життя явищем та знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_14 ( т.2, а.с. 195-206); висновком експерта № 3990 від 06.10.2016 року згідно якого, причиною смерті ОСОБА_14 є внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`які оболонки мозку, яка ускладнилась розвитком вираженого набряку крововиливу мозку ( т.3, а.с. 55-59); висновком експерта № 506/к від 11.10.2018 року щодо отриманих ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, які у даному випадку призвели до смерті ОСОБА_14 . Тілесні ушкодження, зазначені в п. 1.1-1.7 висновку, утворилися за механізмом тупої травми, внаслідок дії тупих твердих предметів, індивідуальні ознаки яких в ушкодженнях не відобразилися. Всі вони знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Причиною смерті ОСОБА_14 є внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилася розвитком вираженого набряку головного мозку. Висловитися про послідовність спричинення ушкоджень ОСОБА_14 в ділянку голови, тулуба та кінцівок, комісією не видається можливим, так як ушкодження потерпілому були нанесені в короткий проміжок часу ( т.5, а.с. 129- 153); поясненнями експерта ОСОБА_54 у судовому засіданні, який пояснив, що під час проведення експертизи трупа ОСОБА_20 було виявлено комплекс пошкоджень на різних частинах тіла- голові, тулубі, що дає змогу виключити одноразове падіння чоловіка з висоти власного зросту. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого ( тупих) твердих предметів, частина могла виникнути з падіння висоти власного зросту, але виникнення пошкоджень в області обличчя у результаті падіння, виключає. У результаті падіння повинні були постраждати виступаючі частини тіла ( брови, ніс, підборіддя), але у трупа були крововиливи в області очей, на верхньому віці ока, при цьому ніс не був задіяний. Ці пошкодження утворилися в результаті самостійних різних впливів в орбітальні області. Це окремі впливи. Також були крововиливи в скроневі області голови справа та зліва, волосяній частині голови. При експертизі трупа були виявлені забійна рана потиличної частини голови справа 3,7 мм, в області волосяної частини голови. Внутрішні травми ускладнилися набряком головного мозку та усі ушкодження виникли від тупої травми. Усі пошкодження в області голови виникли по механізму тупої травми, яка виникла від сукупної взаємодії в область голови. Розмежувати їх неможливо.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 при дачі пояснень у судовому засіданні, також пояснюючи обставини побиття ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, підтвердили, що наносили ОСОБА_14 неодноразово удари по тулубу і голові, що також підтверджено висновками вказаних вище експертиз, а тому тілесні ушкодження у ОСОБА_14 , в результаті яких настала його смерть, не є результатом падіння з висоти власного зросту, разовим ударом будь-кого з обвинувачених, а є результатом нанесення комплексу ударів в різні частини тіла.

У зв`язку з вказаним вище, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених із ст. 121 ч.2 КК України на ст. 128 КК України.

Крім того, доводи адвоката у судовому засіданні про недоведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України з посиланням на консультативний висновок спеціаліста ОСОБА_59 , який виконаний за особистою ініціативою адвоката ( т. 3, а.с. 66-84) та без ознайомленням спеціаліста з матеріалами кримінальної справи, особою, яка не уповноважена на проведення будь-яких експертиз за кримінальними провадженнями, на підставі ксерокопій документів які були надані адвокатом, не знайшли підтвердження у процесі розгляду справи судом.

Консультативний висновок спеціаліста має лише консультативний характер і не може бути взятий до уваги судом.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням адвоката ОСОБА_6 у якості спеціаліста ОСОБА_60 , пояснив, що він не може проводити будь-які експертизи, бо не перебуває на державній службі, а лише за зверненням адвоката зробив консультативний висновок та надав відповіді на питання, які були поставлені адвокатом. Для такого висновку дані були надані лише адвокатом.

Також, судом встановлено, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 , що підтверджується протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 02.09.2016 року та фототаблицями до них ( т. 2, а.с. 103-108), під час проведення яких ОСОБА_44 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 .

Враховуючи вказане вище, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 121 ч.2 КК України, доведена повністю.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що досудовим слідством не з`ясовано зміст обставин подій злочину, локалізацію поранення тильної сторони голови потерпілого, не знайшли підтвердження у процесі судового розгляду справи, оскільки такі доводи адвоката спростовуються висновками експертиз, поясненнями у судовому засіданні експерта ОСОБА_61 , вказаними вище.

Пленумом Верховного суду України, Постановою N 9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначив, що статтею 129 Конституції встановлено, що до основних засад судочинства

віднесено змагальність сторін, забезпечення доведеності вини та

підтримання в суді державного обвинувачення, яке згідно зі ст.121

Конституції покладається на прокуратуру, тому суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ст. 121 ч.2 КК України, з урахуванням усіх обставин, досліджених судом у судових засіданнях.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні стороною захисту не надано суду доказів у частині заперечень щодо скоєння обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, в результаті дій яких настала смерть ОСОБА_14 .

Суд вважає, що дані висновки не протиречать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, оскільки остання не виключає необхідності і можливості застосування національного законодавства України, що діє на даний момент і вказаного вище, яке вбачає те, що обов`язково приймається до уваги принцип презумпції невинності, передбачений ст.62 Конституції України, а саме: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Доводи адвоката ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що при проведенні досудового розслідування не була встановлена особа померлого ОСОБА_14 , повністю спростовуються поясненням свідка ОСОБА_62 , який у судовому засіданні пояснив, що він у якості слідчого проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Особу загиблого ОСОБА_14 було встановлено за паспортом гр. України, хто його надав, не пам`ятає. Впізнання особи не проводилося, бо особу було встановлено за документом, а саме паспортом. У паспорті було наявне фото, при цьому були присутні поняті, які також оглядали паспорт. Крім того, були опитані свідки та очевидці, які підтвердили особу загиблого.

Також до матеріалів кримінального провадження, у частині встановлення особи померлого ОСОБА_14 , долучено витяг з АРМОРу ( т.4, а.с. 75) та особу померлого ОСОБА_14 підтвердила допитана у судовому засіданні співмешканка померлого ОСОБА_63 .

Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що показання свідка ОСОБА_44 не можуть бути взяті до уваги судом через її перебування на обліку у психоневрологічному диспансері, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з повідомлення КЗ «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької міської ради від 14.11.2016 року, ОСОБА_64 перебувала на диспансерному обліку у лікаря психіатра. Знята з обліку у 1999 році ( т.1, а.с. 171)

З повідомлення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 29.05.2017 року вбачається, що питання про встановлення опіки над ОСОБА_65 , не розглядалося ( т.4, а.с. 42).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом.

Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При призначені покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше засуджений не був, задовільно характеризується за час навчання у ДНЗ «Запорізький ПЛА ( т.3, а.с.10, 25), на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, суд вважає пом`якшуючою обставиною.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, є обтяжуючою обставиною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше засуджений не був, задовільно характеризується за час навчання у ДНЗ «Запорізький професійний металургійний ліцей ( т.2 а.с. 126, т.3, а.с. 30).

Вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, суд вважає пом`якшуючою обставиною.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, є обтяжуючою обставиною.

За даним кримінальним провадженням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані 29.07.2016 року та їм обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами суду від 29.08.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт з покладанням обов`язків: прибувати за викликом до суду; не залишати своє житло цілодобово без дозволу прокурора або суду; носити електронний засіб контролю, який обвинувачені не порушували.

Після спливу строку обрання вказаного запобіжного заходу, ОСОБА_7 і ОСОБА_66 з`являлися до суду вчасно, будь-яких інших кримінальних правопорушень не скоїли, до адміністративної відповідальності не притягалися.

Суд також враховує при призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання, ту обставину, що обвинувачені скоїли кримінальне правопорушення будучи неповнолітніми.

Крім того, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 враховує висновок судово-психіатричного експерта № 428 від 15.08.2016 року, відповідно до якого, у ситуації що досліджувалася, ОСОБА_7 , внаслідок психічного розладу у вигляді порушення поведінки та за віком, не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Враховуючи вік та психічний стен в період здійснення інкримінованого йому діяння він не повною мірою ( обмежено) міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. На час проведення експертизи, за своїм психічним станом та віком, ОСОБА_7 не повною мірою ( обмежено) може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.3, а.с. 16-24).

Також суд враховує при призначенні покарання ОСОБА_67 висновок судово-психіатричного експерта № 429 від 15.08.2016 року, відповідно до якого, у ситуації що досліджувалася, у ОСОБА_68 виявлені індивідуально- психологічні відмінності, які мали місце в простому відображенні у його поведінці. У ситуації що досліджувалася, ОСОБА_66 , внаслідок психічного розладу у вигляді порушення поведінки та за віком не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи психічний стан та вік в період здійснення інкримінованого йому діяння він не повною мірою ( обмежено) міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. У теперішній час за своїм станом та віком він також не повною мірою ( обмежено) може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.3, а.с. 36-44).

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7, визнано правильною практику судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину.

Отже, враховуючи вказані вище висновки експертиз щодо стану обвинувачених при скоєнні злочину, суд що вважає їх стан при скоєнні інкримінованого їм злочину, необхідно врахувати як пом`якшуючу обставину.

Враховуючи вказане вище, беручи до уваги дані щодо осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, вищевказаних пом`якшуючих обставин, суд дійшов до висновку, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

На підставі вказаного вище, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 можливо призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання доказів недопустимими, суд вважає таке клопотання не підлягає задоволенню та вважає за необхідне зазначити наступне.

Доводи захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказу, а саме пояснень свідка ОСОБА_50 через те, що особа свідка не була встановлена за паспортом, а встановлена за іншим документом, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки особа свідка ОСОБА_50 була встановлена за копією ф-1 ( т.1, а.с. 170), наданою прокурором у судовому засіданні, а наявність не погашених судимостей у свідка не може бути підставою для визнання її показань неналежними доказами.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про недопустимість доказів свідка ОСОБА_13 , який є організатором злочину, а саме спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки дії ОСОБА_13 як організатора злочину, підлягають перевірці органами досудового розслідування, відповідно до вимог КПК України, а скоєння у милому ОСОБА_13 злочинів, не є підставою для визнання його пояснень за даним кримінальним провадженням як не допустимого доказу.

У зв`язку із вказаним вище, не можуть бути взяті до уваги судом і доводи захисника ОСОБА_6 на визнання не допустимим доказу, а саме пояснень свідка ОСОБА_29 .

Доводи адвоката ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом висновків експерта № 2519 від 29.07.2016 року та № 73-к від 17.02.2017 року, оскільки висновки експертиз були зроблені на підставі відеозапису слідчого експерименту від 30.08.2016 року за участю неповнолітнього ОСОБА_7 без участі педагога чи психолога, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий експеримент був проведений за участю захисника ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_62 , понятих- ОСОБА_69 , ОСОБА_70 . Зауважень ні від захисника ОСОБА_6 , ні від будь-кого з інших присутніх під час проведення слідчого експерименту осіб, не надходило, а при проведенні слідчого експерименту була присутня законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 , що не протиречить ст.. 227 КПК України, а тому такі доводи захисника є безпідставними та такими що не узгоджуються з вимогами діючого законодавства. Інші доводи захисника ОСОБА_6 про визнання недопустимими доказів експертиз, на думку суду не є підставами про визнання вказаних доказів не допустимими та є безпідставними та такими, що протиречать матеріалам справи.

Доводи захисника ОСОБА_6 про недопустимий доказ висновку експерта № 3990 від 06.11.2016 року (т.3 а.с. 55-59), оскільки висновок експертом зроблено вже після закінчення досудового розслідування, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи була винесена слідчим 02.09.2016 року, до направлення кримінальної справи до суду ( т.3, а.с. 62 64), яка є обов`язковою для виконання експертом.

Доводи захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказів у частині проведення всіх слідчих дій за участю слідчих Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_62 та ОСОБА_71 через упереджене ними ставлення до підозрюваних, суд не бере до уваги, оскільки такі доводи ніякими доказами не підтверджено.

Доводи захисника ОСОБА_6 про проведення судового засідання судом 07.02.2017 року без участі захисника є надуманими та такими, що протиречать матеріалам справи.

Доводи захисника ОСОБА_6 про порушення судом вимог КПК України та проведення судових засідань без участі потерпілого ОСОБА_14 , є надуманими та такими, що протиречать матеріалам кримінального провадження.

Інші доводи захисника ОСОБА_6 не можуть бути взяті до уваги судом у якості недопустимого доказу, оскільки вони протиречать матеріалам кримінальної справи.

Згідно з матеріалами справи, сестра померлого ОСОБА_14 - ОСОБА_72 ( ОСОБА_22 ), заявою від 10.10.2016 року ( т.1, а.с. 113) відмовилася від притягнення її до участі у розгляді кримінального провадження у якості потерпілої, тому цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначити їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі кожному.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо вони протягом двох років іспитового строку, кожний окремо, не скоять нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Зарахувати у строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( кожному окремо), на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) строк їх попереднього ув`язнення з 29.07.2016 року по 29.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: сорочку синього кольору, шорти сірого кольору, молоток зі слідами РБК на руків`ї, 2 рушники білого та жовтого кольорів, футболку сірого кольору, змив РБК з правої стіни у під`їзді, виріз з РБК з наволочки подушки, вушко від окулярів, змив зі сходів, змив зі сходинкового майданчику на 3-му поверсі, змив РБК, 1 змив РБК з холодильника, два змиви РБК, 4 сліди рук, футболку чорного кольору, футболку чорного кольору з білими вставками, футболку сірого кольору з вставками помаранчевого кольору, кепку чорно-сірого кольору, шорти темно-синього кольору, шорти чорного кольору, шорти червоно-білого кольору, пару капців, зразки крові, змиви з рук та зрізи вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та від трупу ОСОБА_14 ; змиви РБК у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_9 у трьох паперових конвертах, ліхтарик в одному паперовому конверті, речі з трупа ОСОБА_14 , що знаходяться в одній картонній коробці, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області- знищити

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1