Справа № 303/5055/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/572/19 за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2019.

Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, засуджений за ч.2 ст. 296 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком три роки. На нього покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ - балаклаву, ухвалено знищити.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 10.01.2018 приблизно о 16:40 біля будинку АДРЕСА_2 , в присутності мешканців села, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_10 , а потім один удар рукою в обличчя ОСОБА_11 , який намагався припинити його хуліганські дії.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 , погоджуючись з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 296 КК України, вказує, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. На її думку суд застосував правила статті 75 КК України безпідставно, свого рішення з цього приводу належним чином не вмотивував, обмежився лише загальними фразами, не врахував, що ОСОБА_6 поїхав у с. Горонда разом з іншими особами, взявши з дому мотоциклетний підшоломник і дерев`яну биту, яку хоч і залишив в автомобілі, але яку на місці події інший виконавець використав як знаряддя злочину щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Представник потерпілого просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги апеляційної скарги, заслухав пояснення представника потерпілого, прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення проти неї обвинуваченого і захисника, за клопотанням представника потерпілого дослідив матеріали справи які містять відомості про особу обвинуваченого, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.
Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, у відповідності до приписів ст. 404 КПК, апеляційним судом не перевіряється.

Грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в якому визнано винним ОСОБА_6 , підлягає кваліфікації за ч.2 ст. 296 КК України за умови, що ці дії вчинені групою осіб.

Між тим, суд не встановив, і ця обставина не поставлена під сумнів в апеляційній скарзі, що ОСОБА_6 вчинив хуліганство групою осіб, тому його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 296 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до засад ч.2 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня його тяжкості, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Свій висновок щодо виду та розміру покарання суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувачений частково визнав свою провину, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, а також тим, що обставин, які обтяжували б його покарання, не встановлено. Ці обставини не заперечуються і в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 повністю погодився з вироком, визнав свою провину в повному обсязі обвинувачення, визнаного судом доведеним, пояснив, що шкодує про скоєне, більше ніколи подібного не вчинить, щиро розкаюється, попросив вибачення від потерпілих.

За наведених обставин, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання.

Враховуючи вказані судом першої інстанції і перевірені під час апеляційного розгляду кримінального провадження обставини та відомості про особу обвинуваченого, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто м`яким.

Що ж стосується тверджень представника потерпілого про те, що ОСОБА_6 поїхав у с. Горонда разом з іншими особами, взявши з дому мотоциклетний підшоломник і дерев`яну биту, яку залишив в автомобілі і яку на місці події інший виконавець використав як знаряддя злочину, то вони не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки такі обставини судом першої інстанції не встановлені, а вирок у частині викладу формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2019 щодо ОСОБА_6 змінити. Виключити з вироку вказівку на кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, як вчиненого групою осіб, і перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст. 296 на ч.1 ст. 296 КК України.
За ч.1 ст. 296 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: