печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 01.10.2018 р. прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 було проведено обшук службового кабінету ОСОБА_4 № 1011. який розташований за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, буд. 15.

Під час обшуку було вилучено наступні речі і документи: печатка з гравіюванням Державний реєстр прав на нерухоме майно « № 51 Управління державної реєстрації- Головного територіального управління юстиції у м. Києві», три аркуші паперу з зображенням експериментальних «видів» вказаної вище печатки, посадова інструкція заступника начальника відділу взаємодії з суб`єктами державної реєстрації та підвищення кваліфікації державних реєстраторів ГТУ юстиції у м. Києві із аркушем ознайомлення ОСОБА_4 загалом на 6 аркушах, аркуш паперу А4 з чорновими записами різного змісту, системний блок марки «Вгаіn».

Однак до даного часу на вказане майно не накладено арешт, а відтак воно є тимчасово вилученим та означене майно повинно невідкладно бути повернуте володільцю ОСОБА_4 .

Враховуючи звернення до органу досудового розслідування з приводу повернення зазначеного майна, та не здійснення такого повернення, просить слідчого суддю зобов`язати слідчих Печерського УП ГУНП у м. Києві негайно повернути вилучене майно під час проведення обшуку 01.10.2018 р. службового кабінету ОСОБА_4 № 1011, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 15.

Особа, що подала скаргу та представник Печерського УП ГУНП України в м. Києві в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись у спосіб та строки, визначені ст. 135 КПК України, про причин поважності неявки слідчого суддю не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги на адресу слідчого судді не надходило.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, що не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

До матеріалів скарги не долучено копії протоколу обшуку, під час якого було вилучені зазначенні в скарзі речі та документи, що позбавляє суд можливості перевірити перелік вилученого майна, його належність громадянці ОСОБА_4 та встановити його статус як тимчасово вилученого майна.

З огляду на наведене слідчий суддя не знаходить підставі для задоволення скарги, що в свою чергу не позбавляє права особу звернутися до суду з аналогічною скаргою повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169-170, 236, 303, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1