У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : слідчого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження за № 0000146 від 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів,
за участю прокурора - ОСОБА_5
підозрюваного - Бахрамі Аршиа
захисника - ОСОБА_6
перекладача - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тегеран, Ісламської Республіки Іран, громадянина Ісламської Республіки Іран, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в місті Києві, у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000146 від 20.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Так, прокурором вказано, що 20.11.2019 близько 07:30 ОСОБА_8 рухався на легковому автомобілі марки «Дачія Логан» д.н. НОМЕР_1 , по вулиці Симона Петлюри в напрямку Центрального залізничного вокзалу. Під час руху, по смузі зустрічного руху його обігнав автомобіль марки «Субару Форестер» д.н. НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_9 та під час обгону декілька разів водій вказаного автомобіля натиснув на звуковий сигнал.
Саме в цей момент у ОСОБА_8 , раптово виникла агресія по відношенню до водія автомобіля марки «Субару Форестер» д.н. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_8 , підвищив швидкість, наздогнав зазначений автомобіль та зупинившись перед ним на пішохідному переході, що перед закладом швидкого харчування «Макдональдз», за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, вийшов з автомобіля та підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який в свою чергу також вийшов зі свого автомобіля та ОСОБА_8 почав провокувати конфліктну ситуацію.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 взяв з автомобіля «Дачія Логан» предмет схожий на ніж та знову підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , на що він декілька разів відштовхнув від себе ОСОБА_8 на безпечну відстань, після чого останній, по траекторії зверху вниз, наніс один удар предметом схожим на ніж по потерпілому ОСОБА_9 та влучив йому в праве передпліччя, чим згідно довідки лікаря КМКЛ № 4 № 6949 від 20.11.2019 спричинено йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани в/з правого передпліччя.
Таким чином, за переконанням прокурора, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні хуліганства із застосуванням холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за переконанням органу досудового розслідування, повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.11.2019.;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого;
- повідомленням про підозру ОСОБА_13 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Тому, на думку прокурора, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесене до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
Прокурор клопотав про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:
- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
- впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення.
По-перше, прокурор вважає, що підозрюваний будучи громадянином Ісламської Республіки Іран та має у своїй власності паспорт громадянина Ісламської Республіки Іран, що дає можливість останньому безперешкодного виїзду за кордон, крім цього останній не має стійких соціальних зв`язків на території України, постійного місця роботи, та місця проживання, тобто усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами України.
По-друге, на думку прокурора, підозрюваний ОСОБА_8 в разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою може незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до зміни показів на його користь, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
За переконанням прокурора, з викладеного вище вбачається, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, впливати на потерпілого та свідків, та вчинювати інші злочини, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні, та наполягав на його задоволенні.
Також, прокурор вказав, що одразу після затримання ОСОБА_8 , органом досудового розслідування було повідомлено Посла Ісламської Республіки Іран в Україні про подію, що сталась та про необхідність забезпечення перекладача з перської мови для участі в слідчих діях.
Оскільки, не було тривалий час відповіді з посольства Ісламської Республіки Іран в Україні, на прохання забезпечити перекладача з перської мови, тому було прийнято рішення про забезпечення перекладача для ОСОБА_8 , з зрозумілої для нього мови. Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_8 , спілкується англійською мовою, тому забезпечено перекладача з англійської для проведення необхідних слідчих дій.
Адвокат ОСОБА_6 зазначав, що стороною обвинувачення було допущено процесуальні порушення в тому, що його підзахисного ОСОБА_8 , не було забезпечено перекладачем, з зрозумілої для нього мови, з ним було проведено процесуальні дії, які він не розумів.
Підозра, пред`явлена ОСОБА_8 , є не обґрунтованою, ризики зазначені прокурором не доведені та необґрунтовані, а тому прохав відмовити в клопотанні та не обирати відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 вказав, що він розуміє пред`явлену підозру та просив суд не обирати йому запобіжний захід у виді триманні під вартою, мотивуючи це тим, що він може проживати у своїх друзів та не буде переховуватися чи іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування.
Перекладач ОСОБА_7 повідомила суду, що посольством Ісламської Республіки Іран в Україні, було отримано повідомлення слідчого про затримання ОСОБА_8 , однак прибути для проведення слідчих дій не було можливості у зв`язку з великою кількістю поточної роботи.
Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який інкримінується ОСОБА_8 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7, що відносить вказаний злочин залежно від ступеня тяжкості до категорії тяжких та дає підстави порушувати питання про застосування виняткового запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться у даному клопотанні, а забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання обґрунтованих вище ризиків, тобто досягнення мети обрання запобіжного заходу, можливо лише у разі застосування виняткового його виду тримання під вартою.
Щодо обґрунтованості підозри, то суд вважає, що вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_8 , та на даний час повинно проводитись досудове розслідування в кримінальному провадженні.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та розміру заподіяних його діями збитків, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_8 , судом було надано можливість конфіденційного спілкування з його захисником за участі перекладача, йому було роз`яснено пред`явлену підозру та його права на мові фарсі, яка є рідною для нього, що він підтвердив в судовому засіданні.
Крім того, суд вважає, що права ОСОБА_8 , в подальшому будуть дотримуватися за участю перекладача.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 , тривалий час проживає в Україні, навчався у вищому навчальному закладі на території України, що приводить суд до висновку, про його розуміння мови на побутовому рівні.
Суд вважає, що стороною обвинувачення були виконані вимоги, щодо повідомлення посольства Ісламської Республіки Іран в Україні, щодо затримання громадянина їхньої держави, що підтвердила перекладач в судовому засіданні, однак у зв`язку з значною зайнятістю посольство не змогло забезпечити перекладача для громадянина своєї держави, тому органом досудового розслідування було прийнято рішення про переклад процесуальних документів на зрозумілу для підозрюваного мову англійську, проведення процесуальних дій за участі перекладача англійської мови.
Крім того, суду не було надано документів щодо можливості проживання ОСОБА_8 в місті Києві.
Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків та не має постійного місця проживання, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, останній негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, безпосередньо впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, уразі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.35 год. 18 січня 2020 року
Обрати в якості альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 86445 грн.
В разі внесення суми застави підозрюваний підлягає звільненню з під-варти негайно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком 60 днів з моменту внесення застави, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: