ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1732/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001300 від 22.10.2018 за частиною 2 статті 364, частиною 3 статті 369 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и л а:
16.09.2019 слідчий другого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 , за погодженням прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , звернулася з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання у період часу з 20:00 год. до 07:00 год. строком на 2 місяці з моменту обрання запобіжного заходу, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчим було зазначено, що другим СВ СУ прокуратури Харківської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 001300 від 22.10.2018 за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

ОСОБА_6 16.09.2019 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, тобто пропозиції надати неправомірну вигоду, а також у наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах тих, хто надає таку вигоду, дій з використанням нею свого службового становища.

Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, винною себе не визнала.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом за результатами НСРД обстеження публічно недоступних місць; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження АТ КБ «Приватбанк»; протоколами огляду інформації, що містить банківську таємницю, вилученої в АТ КБ «Приватбанк»; протоколами огляду чеків, вилучених у ході обшуку; протоколам допиту свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 4 років.

Слідчий вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , ніж домашній арешту у певний період доби, у даному кримінальному провадженні орган досудового слідства вважає недостатніми з наступних підстав: для запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; для запобігання незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_6 працює на посаді менеджера, а фактично керуючого відділу розвитку бюджетних продаж ТОВ «Аметрін ФК» та директором ТОВ «Аптека Аірмед», де працюють інші свідки; для запобігання перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2019 клопотання задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останню обов`язки у вигляді: заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , кімнати №№ 9,10 в період з 20:00 до 07:00 години; прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі у процесуальних діях у присутності слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; здати на зберігання до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2019 про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , ухвалити нове рішення, яким застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що слідчим суддею не були враховані обставини, зазначені частиною 1 статті 178 КПК України, а саме: що ОСОБА_6 має постійне місце роботи; має добру репутацію за місцем роботи; підозрюваній інкримінують вчинення злочину невеликої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає застосування штрафу; майновий стан підозрюваної дозволяє сплатити штрафну санкцію у випадку визнання її винуватою; не притягувалася раніше до кримінальної відповідальності; виконання функціональних обов`язків за місцем роботи передбачає необхідність періодичних відряджень, яким перешкоджає запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім цього, судом не було встановлено та досліджено наявність будь-яких ризиків того, що ОСОБА_6 буде здійснювати спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або інші дії, передбачені КПК України, а отже суд застосував більш суровий запобіжний захід, ніж це було необхідно при врахуванні вищенаведених обставин.
Захисник зазначав, що застосування домашнього нічного арешту перешкоджає професійній діяльності підозрюваної. Крім того, режим запобіжного заходу з 20:00, а не з 22:00 години перешкоджає нормальній життєдіяльності працюючої людини, яка не може встигнути навіть купити продукти харчування та інші речі першої необхідності. Застосування нічного домашнього арешту необґрунтовано порушують права підозрюваної, спричинить їй тяжкі наслідки та перевищують межі необхідності та достатності.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно використовуючи свої службові повноваження, які проявилися під час вчинення інкримінованого нею злочину, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вважав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується даними, зафіксованими в протоколах огляду відеозапису з камер відеоспостереження, огляду інформації, що містить банківську таємницю, огляду банківських чеків, протоколах допитів свідків, отже на даному етапі розслідування її не можна вважати необґрунтованою. При цьому, слідчий суддя вважав не доведеним ризик переховування від органу досудового розслідування, так як підозрювана має певні соціальні зв`язки в місті постійного проживання, а саме офіційно працевлаштована та займає конкретні посади, постійно мешкає в м. Харкові. Разом з тим, враховуючи позицію підозрюваної щодо непричетності до інкримінованого їй злочину, зайняття останньою керівних посад у товариствах, на яких працюють й свідки, повністю виключити ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків чи іншого підозрюваного, а також перешкоджання кримінальному провадженню шляхом використання службових повноважень, не можна.
З такими висновками слідчого судді суд апеляційної інстанції у повному обсязі погодитись не може, виходячи з наступного.
Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_6 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

На думку колегії суддів існують певні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, однак вказані у клопотанні ризики, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування, не доведений, на що посилався й слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню, тобто існування певних ризиків для виконання завдань кримінального провадження.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу колегія суддів також враховує, обставини передбачені статтею 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, вид покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватою, міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місті її постійного проживання, наявність офіційного працевлаштування, відсутність судимостей.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, стороною обвинувачення не доведений ризик впливу на інших підозрюваних та свідків, крім посилання на те, що підозрювана разом працює зі свідками, проте належних доказів спроби впливу з боку підозрюваної на зазначених осіб стороною обвинувачення не надано. Також прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, для ОСОБА_6 буде достатнім та необхідним для належної поведінки підозрюваної та таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання не встановлено.

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2019 скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрювану строком до 15.11.2019 включно такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування з особами, визначеними слідчим; здати на зберігання до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: