Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/774/2019 Справа № 641/7980/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001214 від 18.09.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рублене Велико-Бурлуцького району Харківської області, громадянина України, з загально-середньою освітою, працюючого в ТОВ «Алі Автотранс» на посаді водія, одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 18.08.2019 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові, зі сторони пр. Петра Григоренка в напрямку пр. Льва Ландау в м. Харкові, , в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху», і, діючи необережно, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , 1961 року народження, який перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху автомобіля в районі будинку № 161 по пр. Героїв Сталінграду, в невстановленому для переходу місці та якого він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, змінюючи напрямок руху маневр вправо, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху , внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження від яких настала смерть. Причиною смерті явилась важка сукупна травма тіла із ушкодженням внутрішніх органів, переломи кісток скелету, яка ускладнилася гострим порушенням кровообігу та декомпенсованим безповоротним травматичним шоком. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 є невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією даної ДТП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що 18.08.2019 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин керував автомобілем Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год, по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові зі сторони пр. П. Григоренка в напрямку пр. Л. Ландау. На вулиці було мокре дорожнє покриття. Він побачив пішохода, який переходив дорогу у недозволеному місці, зупинився та дивився в протилежний бік, на що він подав йому звуковий сигнал, після чого пішохід різко побіг по діагоналі через дорогу, під колеса його автомобіля. Зазначив, що він почав гальмувати, але, оскільки дорожнє покриття було слизьким, автомобіль одразу не зупинився та скоїв наїзд на пішохода. Потім одразу ж викликав швидку допомогу. Свою провину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки працює на посаді водія та його заробіток є єдиним джерелом доходу в сім`ї, оскільки дружина не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує, що відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Таким чином, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), дані про особу обвинуваченого, в зв`язку з чим, дійшов висновку, за необхідне призначити обвинуваченому покарання, застосувавши до нього положення ч. 1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Додаткове покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає недоцільним застосовувати у зв`язку з тим, що обвинувачений працевлаштований та його трудова діяльність пов`язана з керуванням автомобіля, що є єдиним джерелом існування його родини.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 7/925СЕ-19 від 20.09.2019 року в сумі 1884 грн. 12 коп.
Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2019, а саме - на автомобіль Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , яким керував ОСОБА_3 , що зберігається на штрафмайданчику, розташованому на території АТВ ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ТРИ роки, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 7/925СЕ-19 від 20.09.2019 року в сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2019, а саме - на автомобіль Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , яким керував ОСОБА_3 , що зберігається на штрафмайданчику, розташованому на території АТВ ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Речові докази: автомобіль Chery Tiggo державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , що зберігається на штрафмайданчику, розташованому на території АТВ ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106 повернути власнику майна, тобто ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1