КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року,

за участі: прокурора апелянта ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , накладено арешт на транспортні засоби, в тому числі і на сідельний тягач марки «RENAULT», модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 , та надано дозвіл на поміщення вказаного автомобіля на арешт майданчик з метою забезпечення схоронності та можливої конфіскації за вироком суду.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, скасувати її в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «RENAULT»450.18Т, номер шассі (кузова, рами) - VIN код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що ухвала слідчого судді від 17 травня 2018 року не направлялася власнику автомобіля ОСОБА_9 , про її існування ОСОБА_5 , як спадкоємцю, стало відомо після отримання відповіді з ТСЦ 1247 та ознайомлення з ЄДРСР, тому ні власник майна ні ОСОБА_5 , не мали змоги оскаржити її в 5-денний строк, встановлений ст. 395 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час купівлі зазначеного вище транспортного засобу ОСОБА_9 не мав інформації про можливу участь службових осіб ПП «УКРАВТОЛЕНД» в злочинній схемі на першій стадії скоєння злочину, не було жодних обставин, які б перешкоджали придбанню, перевезенню та реєстрації транспортних засобів на територію України для використання у господарській діяльності покупця.

Правочин, на підставі якого набуто у власність арештоване майно не визнано у встановленому законом порядку недійсним або нікчемним, право власності ніким не оспорюється. Таким чином, ОСОБА_9 був добросовісним власником (набувачем) транспортного засобу, який був придбаний ним оплатно за власні грошові кошти за ринковою ціною на законних підставах.
Ухвалою порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки власник арештованого майна ОСОБА_9 не був підозрюваним/обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0003128, в матеріалах клопотання про арешт майна немає жодних відомостей про повідомлення про підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала не містить об`єктивно з`ясованих в судовому засіданні обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що транспортний засіб є доказом в кримінальному провадженні та пов`язаний із злочинною діяльністю або придбаний внаслідок здійснення злочину, а також не даано оцінки тій обставині, що власник арештованого транспортного засобу здійснює господарську діяльність у відповідності до чинного законодавства та є сумлінним платником податків.
Клопотання прокурора та ухвала суду не містять відомостей про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочинів посадовими особами ПП «УКРАВТОЛЕНД», у якого ОСОБА_9 придбав вказаний автомобіль, чи будь-яких інших осіб.
Також, ані клопотання прокурора, ані оскаржувана ухвала не містять відомостей, що ПП «УКРАВТОЛЕНД» та ОСОБА_9 намагалися приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити або відчужити автомобіль RENAULT PREMIUM 450.18Т, які конкретно відомості, сліди містить вищенаведений транспортний засіб, яким критеріям відповідає, а також яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину або, що воно отримане власником внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Заявляючи клопотання про арешт, прокурором не зазначено документів, які підтверджують право власності ОСОБА_9 на автомобіль, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами майном, що належить арештувати, що, як стверджує апелянт, є порушенням п. з ч. 2 ст. 171 КПК України.

Прокурором не вмотивовано, чому розгляд клопотання про арешт майна необхідний без повідомлення та участі в судовому засіданні власника, про арешт майна якого ставиться питання, що є порушенням ч. 2 ст. 172 КПК України та прав власника.
Звертає увагу апелянт на те, що арештований транспортний засіб RENAULT PREMIUM 450.18Т не перебуває у володінні, розпорядженні або користуванні підприємств-імпортерів транспортних засобів, які зазначені в оскаржуваній ухвалі, а використовувався в господарській діяльності та переданий в оренду ТОВ фірма «ЮСТА» на підставі договору оренди транспортних засобів №1-0301/1 від 22 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за № 230.

Накладення арешту на вказаний автомобіль унеможливлює переоформлення прав власності та є повним блокування правомірної господарської діяльності підприємства, що призводить до не можливості виконання зобов`язань по наданні транспортних послуг та послуг автомобільних перевезень, з подальшим накладенням штрафних санкцій за порушення договірних зобов`язань, неможливості виплати заробітної плати та сплати податків.
Транспортний засіб на який накладено арешт, придбаний спадкодавцем ОСОБА_9 за власні кошти на законних підставах 02 січня 2018 року, в той час як відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР раніше - 03 жовтня 2017 року, тому автомобіль не є речовим доказом або предметом злочинів, про які вказано в оскаржуваній ухвалі.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки ОСОБА_5 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КГІК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_5 , який просив задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зазначивши, що на даний час відпала необхідність в арешті вказаного транспортного засобу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представника, матеріали провадження не спростовують доводи апеляційної скарги про те, що копії оскаржуваної ухвали власнику майна не направлялась, а тому колегія суддів вважає за можливе строки на апеляційне оскарження поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 жовтня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003128, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 205 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено схему ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, формування фіктивного податкового кредиту підприємствами - імпортерами транспортних засобів, в якій задіяні працівники митниці, відповідальні за митне оформлення імпортованих автомобілів, уповноважені брокери та службові особи підприємств-експортерів, підприємств-імпортерів, підприємств реального сектору економіки, а також, особи, що здійснюють транспортування автомобілів на митну територію України.

В злочинній схемі на першій стадії скоєння злочину задіяні службові особи наступних СГД-імпортерів, а саме:

ТОВ «Бізнеспромстиль» , ТОВ «Автовесттрейд» , ТОВ «Захід Авто Ленд» , ПП «Гранд Авто» , ПП «Лідер Авто Захід» , ТОВ «Цольдо» , ПП «Техагротранс» , ПП «Автоімпортгруп» ЄДРПОУ, ПП «ГК ГРУП» ЄДРПОУ, ТОВ «Прівайс ЛТД» , ТОВ «РДВ Транс» , ПП «Транслогістик» , ПП «Онлікар» , ТОВ «Свенте» , ПП «Караван Авто» , ПП «Трактранс» , ПП «Рівнеавтоторг» ЄДРОПУ 41905834, ПП «Бестдрайв» , ТОВ «Євро Спец Транс» , ТОВ «Інвест-Профіт ЛТД» , ПП «Смарт Агро» , ПП «Люксмаш» , ПП «Максі Авто» , ПП «АВГ Карс» (новостворене), ПП «Агро Ексім» , ТОВ «Валд Хорс» , ТОВ «Томтар» , ТОВ «Карс Груп» ,ТОВ «Девайт» , ТОВ «Титан Авто» , ТОВ «Євро Трейд Груп» , ТОВ «Константа Луцьк» , ТОВ «Юнітрал» , ТОВ «Імпрувер» , ТОВ «Рейд Смарт» , ТОВ «Мунлайт 18» , ТОВ «Адрія» , ТОВ «Бесткар» , ТОВ «Лінкорд ЛТД» , ПП «Драйв Стандарт» , ПП «Ідеал Драйв» , ПП «Вест Трафік» , ТОВ «Захід НВ» , ТОВ «Вест Авто» , ТОВ «Максмарт Груп» , ПП «Єврозапчастини» , ТОВ «Львівброксервіс», ТОВ «Авто Вест Трейд», ПП «А-2», ПП «Укравтоленд» , ТОВ «Стайл Біг Інвест» та інші.

Крім того, в ході розслідування встановлено, що в даний час групою невстановлених осіб організовано схему мінімізації сплати акцизного податку при імпорті транспортних засобів шляхом подання до митного оформлення реєстраційних документів, виданих уповноваженими іноземними державними органами, в яких міститься недостовірна інформація щодо дати першої реєстрації (введення в експлуатацію) транспортних засобів. Зазначена схема полягає у наступному: фактична дата першої реєстрації транспортних засобів за кордоном змінюється з метою ухилення під час ввезення автомобілів в Україну від застосування коригуючого коефіцієнту 40 до ставки акцизу на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) згідно п.215.3.5 Податкового кодексу України.

В результаті відпрацювання податкової звітності окремих СГД-вигодонабувачів, було встановлено, що в період 2017-2018 років ТОВ «Корпорація КРТ» (, яке перебуває на податковому обліку у Львівському управлінні Офісу ВПП ДФС), з метою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, здійснено фіктивне придбання транспортних засобів в підприємств-імпортерів на загальну суму 282 275 940 грн. (в т.ч. ПДВ 47 045 990 грн.) Зокрема, фіктивне придбання здійснено в наступних імпортерів: ТОВ «Захід Авто Ленд» () - на суму 85 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ 14 166 666 грн.), ТОВ «Бізнеспромстиль» () - на суму 78 000 000 грн. ( в т.ч. ПДВ 13 000 000 грн.), ТОВ «Імпрувер» () - на суму 45 037 400 грн. (в т.ч. ПДВ 7 506 233 грн.), ТОВ «Рейд Смарт» () - на суму 28 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ 4 666 666 грн.), ТОВ «Мунлайт 18» () - на суму 20 527 500 грн. (в т.ч. ПДВ 3 421 250 грн.), ТОВ «Адрія» () - на суму 13 237 740 грн. (в т.ч. ПДВ 2 206 290 грн.), ТОВ «Бесткар» () - на суму 9 473 300 грн. (в т.ч. ПДВ 1 578 883 грн.), ТОВ «Юнітрал» () - на суму 3 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ 500 000 грн.).

Внаслідок фіктивних господарських операцій, протягом 2017-2018 років, групою підприємств-імпортерів здійснено фіктивну реалізацію транспортних засобів на користь ФСПД та підприємств реального сектору економіки на загальну суму що перевищує 2 млрд. грн. При цьому, тільки сума ухилення від сплати податку на додану вартість, складає понад 330 млн. грн.

17 травня 2018 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на транспортні засоби марки «MAN» з номерами шасі (VIN код): НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; WMAN13ZZ8CY279129; WMAN13ZZ1CY280820; WMAN13ZZ2CY279269; WMAN13ZZ0CY277780; WMAN13ZZ5CY270839; WMAN13ZZ1CY280753; WMAN13ZZ0CY280825; WMAN13ZZ9CY280869; WMA21XZZ5CW163487; WMA45XZZ1BW153695; WMA21XZZ6BW155591; WMA21XZZ6BW144509; WMA21XZZ0CW174171; WMA21XZZXBW154668; WMAN13ZZ1CY280395; WMAN13ZZ8CY280376; WMA21XZZ9CW165940; WMAN13ZZ2CY271656; WMAN13ZZ2CY281183; WMA10SZZ3CW163828; WMA21XZZ1CW172266; WMA21XZZ5CW160024; WMA21XZZ7CM587510; WMA21XZZXCW164215; WMAN13ZZXCY280234; WMA21XZZ4CW169216; WMAN26ZZ4CY276050; WMA45XZZ0CW171588; WMAN13ZZ3CY280253; WMA21XZZ7DM608910; WMA21XZZ2DM608653; WMA21XZZ5DM607903; WMA21XZZ0DM607131; WMAN15ZZ2DY291631; WMAN15ZZ1CY280456; WMAN15ZZ1CY276309; WMAN13ZZXCY278001; WMAN13ZZ3CY272900; MAN13ZZ8CY279194; транспортні засоби марки «MERCEDES» № шасі (VIN код): НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 та DAF № шасі (VIN код): НОМЕР_12 ; сідельний тягач марки "RENAULT", модель "Magnum" № шасі (VIN код): НОМЕР_13 ; вантажний автомобіль марки "RENAULT", модель "Master» № шасі (VIN код): НОМЕР_14 ; сідельний тягач марки "DAF", модель "XF105.460" № шасі (VIN код): НОМЕР_15 ; сідельний тягач марки "DAF", модель "XF105.460" № шасі (VIN код): НОМЕР_16 ; сідельний тягач марки "RENAULT", модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 , з поміщенням їх на арешт майданчик з метою забезпечення схоронності та можливої конфіскації за вироком суду .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року зазначене клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на оспорюване майно, не врахував всі обставини провадження, що на думку колегія суддів, призвело до неправильного застосування кримінального процесуального закону України та є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням прокурора, власник майна, спадкодавець - ОСОБА_9 не мав статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003128, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 205 КК України, а отже не є суб`єктом ст. 170 КПК України, на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебувало в його власності немає.

Крім того, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, вказав, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте зі змісту норм Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, прокурор в клопотанні про арешт майна та слідчий суддя місцевого суду в ухвалі, взагалі не обґрунтували, яким саме чином вказане майно, що належало ОСОБА_9 і якому не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, має відношення до кримінальних проваджень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 205 КК України, з урахуванням того, що він придбав сідельний тягач марки «RENAULT», модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 на законних підставах, відповідно до договору купівлі - продавжу транспортного засобу № 1-01/18 від 02 січня 2018 року.
Жодними доказами, що вказаний транспортний засіб здобутий злочинним шляхом, чи був об`єктом кримінального правопорушення не доведено, а відтак він не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Крім того, колегія суддів враховує позицію прокурора, який під час апеляційного розгляду зазначив, що актуальність накладення арешту втрачена.

За таких обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, в частині, що стосується арешту сідельного тягача марки «RENAULT», модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 , оскільки воно внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, тазадовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, в частині накладення арешту та надання дозволу для поміщення сідельний тягач марки «RENAULT», модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 , на арешт майданчик з метою забезпечення схоронності та можливої конфіскації за вироком суду, - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо арешту та надання дозволу на поміщення сідельного тягача марки «RENAULT», модель "PREMIUM 450" № шасі (VIN код): НОМЕР_1 , на арешт майданчик, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/4988/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_12