Провадження №11-кп/824/2447/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007640 по обвинуваченню ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня2019 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному №0007640 по обвинуваченню ОСОБА_7 ,за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті не зазначено час, коли були вчинені інкриміновані ОСОБА_7 дії, а також відсутній перелік майна, яке намагався викрасти обвинувачений. Окрім того, по-батькові обвинуваченого є « ОСОБА_8 », між тим, як в обвинувальному акті зазначено як « ОСОБА_9 ».
Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового розгляду.
Зазначає, що повертаючи обвинувальний акт із вище зазначених підстав суд фактично перейшов до розгляду кримінального провадження по суті, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання, оскільки перелік питань, які можуть на ньому розглядатись встановлено ст. 314 КПК України.
Вказує, що перелік майна який було викрадено обвинуваченим можливо встановити під час судового розгляду, у тому числі, в порядку встановленому вимогами ст. 338 КПК України. Викладені обставини в обвинувальному акті вважаються прокурором встановленими, а інші обставини як час, місце, перелік майна, який було викрадено, тощо може бути встановлено судом безпосередньо під час судового розгляду кримінального провадження. З приводу анкетних даних, прокурор вказує, що 02.07.2019 суд, із стадії судового розгляду безпідставно повернувся до стадії підготовчого провадження, в якому анкетні дані обвинуваченого вже встановлювались, а отже суд вже визнав їх вірними. Обвинувачений викликався до суду за вищевказаними анкетними даними, його особа встановлювалась судом та останній неодноразово брав участь у судових засіданнях.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.
Одним із рішень, яке приймається судом за результатами підготовчого засідання, відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є повернення прокурору обвинувального акту у випадку невідповідності його вимогам КПК України.
Відповідно до п.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.
Вказані обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті, оскільки згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування таких обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а суд розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України).
Мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту, суд послався на те, що акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме замах на таємне викрадення чужого майна на суму 1539,14 грн., яке відбулося 31.07.2016, в приміщенні магазину «Ашан», який розташований по вул. Антоновича, 176 в м. Києві, вчинене повторно.
Вивчення матеріалів справи, а саме, обвинувального акту в частині формулювання обвинувачення, не дають конкретного та однозначного розуміння обвинувачення, яке пред`являється ОСОБА_7 оскільки, не зазначено час, коли було вчинено кримінальне правопорушення, а також відсутній перелік майна, яке намагався викрасти обвинувачений.
Неналежне формулювання обвинувачення може призвести до порушення прав обвинуваченого, наданих йому кримінальним процесуальним законодавством, зокрема, права знати в чому його обвинувачують і права на захист, яке може бути належним чином реалізоване лише у випадку конкретності формулювання пред`явленого обвинувачення та дотримання вимог КПК України під час складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, перешкоджає суду ухвалити обвинувальний вирок чи затвердити угоду про визнання винуватості.
Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно виніс ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта спростовуються матеріалами провадження, оскільки в підготовчому провадженні необхідні висновки зробити можливо лише на підставі обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому, невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є неприпустимою, а у даному обвинувальному акті виявлено вищезазначені недоліки.
Колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Таким чином, на думку колегії, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано встановив порушення вимог ст. 291 КПК України, за наявності яких ухвалив правильне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст.314 КПК України.
За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає. Інших порушень закону, які б тягли за собою зміну чи скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007640 по обвинуваченню ОСОБА_7 ,за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору без змін.

Головуючий:

Судді: